ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2019 року Справа № 915/1509/19
м.Миколаїв

Суддя Господарського суду Миколаївської області Мавродієва М.В.
за участю:
секретаря судового засідання Берко О.В.
представника позивача: не з`явився;
представника відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),
до відповідача: Міського комунального підприємства Миколаївводоканал

(54055, м.Миколаїв, вул.Погранична, буд.161, ),
про: стягнення заборгованості у розмірі 5603,48 грн, -

в с т а н о в и в:

30.05.2019 Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Міського комунального підприємства Миколаївводоканал 5172,46 грн пені та 431,02 грн 3% річних, нарахованих за несвоєчасне проведення розрахунків за надані у серпні - грудні 2018 року, січні - березні 2019 року послуги із забезпечення безпеки по Договору №29/12-2017н від 29.12.2017.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем були порушені приписи чинного законодавства та умови Договору №29/12-2017н про надання послуг із забезпечення безпеки від 29.12.2017 в частині своєчасної оплати виставлених позивачем рахунків з оплати за надані послуги. У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору №29/12-2017н позивачем нараховані пеня та 3% річних.

Ухвалою суду від 04.06.2019 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

26.06.2019 ухвалою суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 23.07.2019.

12.07.2019 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зменшення розміру стягнення пені №1542/36 від 11.07.2019, в якому він просить зменшити розмір заявленої пені від розрахованої позивачем на 90 %.

23.07.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.08.2019.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представники сторін у судове засідання 12.08.2019 не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

У судовому засіданні 12.08.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

29.12.2017 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (виконавець, позивач у справі) та Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал (власник, відповідач у справі) укладено Договір №29/12-2017н про надання послуг із забезпечення безпеки (надалі Договір), відповідно до п.2.1., якого виконавець надає власнику у 2018 році послуги, а власник приймає та оплачує такі послуги: код за ДК 021:20-0 послуги у сфері громадського порядку та громадської безпеки відповідно до Ліцензії АГ №526790 від 13.01.2015 та коду (код 84.24) у сфері охорони громадського порядку та безпеки.

Кількість послуг на об`єкті №1 35040 людино-годин протягом 2018 року на 2 постах, а саме: очисні споруди МКП Миколаївводоканал за адресою: м.Миколаїв, вул.Янтарна, 324-є.

Кількість послуг на об`єкті №2 26280 людино-годин протягом 2018 року на 1,5 постах, а саме: очисні споруди МКП Миколаївводоканал за адресою: м.Миколаїв, пр.-т Богоявленський, 600.

У відповідності до п.2.2. Договору виконавець забезпечує громадський порядок та безпеку на об`єктах, що належать власнику, за адресою: АДРЕСА_2 , а також пропускний режим в межах об`єктів, а власник своєчасно здійснює оплату послуг виконавцю на умовах і в порядку встановлених цим договором (додаток 2, що є невід`ємною частиною до цього договору).

Згідно п.4.5. Договору акти наданих послуг, надалі за текстом акт, погоджується сторонами не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним (крім грудня через закриття бюджетного року) у зв`язку з забезпеченням безпеки об`єкта цілодобово і технічною неможливістю зафіксувати документально фактичне здійснення послуги.

У разі, якщо 5 число місяця припадає на вихідний, святковий або неробочий день, документи для розрахунків надаються у найближчий робочий день (після неробочих). Оплата за надані послуги, відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони, здійснюється після пред`явлення виконавцем рахунку, акту виконаних робіт та табелю робочого часу (на кожного військовослужбовця), підписаного сторонами, щомісячно, на протязі 20 банківських днів місяця, наступного за звітним, а також по закінченні терміну дії цього договору.

Оплата за надання послуг згідно з цим договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця, у національний валюті України.

Відповідно до п.12.1. Договору цей договір набирає чинності з дати укладення та діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання договірних зобов`язань між сторонами.

В подальшому 27.12.2018 між сторонами було підписано Додаткову угоду №1-юр до Договору №29/12-2017н від 29.12.2017, згідно п.1, якої продовжено дію цього договору на строк, який достатній для проведення власником у 2019 році процедури закупівлі послуг із забезпеченням громадської безпеки, охорони правопорядку та громадського порядку (код за ДК 021:20-0), та в обсязі, що не перевищує 20 % суми визначеної в Договорі про надання послуг із забезпечення безпеки №29/12-2017н від 29.12.2017, що дорівнює 429240,0 грн в т.ч. ПДВ.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного та Господарського кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, всупереч умовам Договору №29/12-2017н від 29.12.2017 (з урахуванням додаткової угоди) та приписам чинного законодавства розрахувався за надані послуги з забезпечення безпеки об`єкта у серпні 2018 року березні 2019 року не своєчасно, що підтверджується актами звірки взаємних розрахунків від 31.01.2019, 12.02.2019 та 01.03.2019 (а.с.52-56).

Відповідно до умов договору позивач виставив відповідачу рахунки (а.с.65, 68, 71, 74, 77, 80, 83, 86):

- №71 від 31.10.2018 на сплату штрафних санкцій в сумі 747,94 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у серпні 2018 року, в розмірі 50000,0 грн, оскільки відповідач, в порушення умов договору, провів поетапну оплату з порушенням строків визначених договором, а саме: 54160,0 грн - 28.09.2018 та 50000,0 грн - 25.10.2018;

- №74 від 28.11.2018 на сплату штрафних санкцій в сумі 753,92 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у вересні 2018 року, в розмірі 100800,0 грн, оскільки відповідач провів оплату з порушенням умов п.4.5. Договору, а саме: оплату в розмірі 100800,0 грн проведено 15.11.2018;

- №77 від 18.12.2018 на сплату штрафних санкцій в сумі 445,17 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у жовтні 2018 року, в розмірі 104160,0 грн, оскільки відповідач провів оплату з порушенням умов п.4.5. Договору, а саме: оплату в розмірі 104160,0 грн проведено 12.12.2018;

- №2 від 31.01.2019 на сплату штрафних санкцій в сумі 161,98 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у листопаді 2018 року, в розмірі 40800,0 грн та у грудні 2018 року, в розмірі 70000,0 грн, оскільки відповідач провів з порушенням умов п.4.5. Договору, а саме: оплату в розмірі 40800,0 проведено 17.12.2018 та станом на 31.01.2019 оплата в розмірі 70000,0 грн не проводилась;

- №5 від 12.02.2019 на сплату штрафних санкцій в сумі 224,38 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у грудні 2018 року, в розмірі 70000,0 грн, оскільки відповідач провів оплату з порушенням умов п.4.5. Договору, а саме: оплату в розмірі 70000,0 грн проведено 04.02.2019;

- №9 від 14.03.2019 на сплату штрафних санкцій в сумі 1282,10 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у січні 2019 року, в розмірі 104160,0 грн, оскільки відповідач, в порушення умов Договору, провів поетапну оплату з порушенням строків визначених Договором, а саме: 50000,0 грн - 12.03.2019 та 54160,0 грн - 13.03.2019;

- №12 від 10.04.2019 на сплату штрафних санкцій в сумі 904,71 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у березні 2019 року, в розмірі 94080,0 грн, оскільки відповідач провів оплату з порушенням умов п.4.5. Договору, а саме оплату в розмірі 50000,0 грн 10.04.2019;

- №16 від 08.05.2019 на сплату штрафних санкцій в сумі 1083,28 грн, нарахованих за несвоєчасну оплату наданих послуг з забезпечення безпеки об`єкта у лютому 2019 року, в розмірі 94080,0 грн, оскільки відповідач провів оплату з порушенням умов п.4.5. Договору, а саме оплату в розмірі 44080,0 грн - 03.05.2019.

Виставлені позивачем рахунки не були оплачені відповідачем, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача пені та 3% річних.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.229 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним.

У відповідності до п.7.3.1. Договору сторони узгодили, що у разі несвоєчасної (неповної) оплати наданих охоронних послуг власник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період надання охоронних послуг, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Посилаючись на несвоєчасну оплату відповідачем послуг за договором, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 11.10.2018 по 02.05.2019 в розмірі 5172,46 грн.

Перевіривши розрахунки пені, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Відповідачем заявлене клопотання про зменшення розміру пені від нарахованої позивачем на 90%.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язань, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача за Договором №29/12-2017н про надання послуг із забезпечення безпеки від 29.12.2017 була сплачена повністю у добровільному порядку. При цьому, судом взято до уваги те, що станом на дату звернення позивача з позовом до суду у відповідача відсутня заборгованість з наданих послуг та повне виконання своїх договірних зобов`язань по договору.

Судом також враховано несвоєчасне та часткове виділення з боку Держави субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах в т.ч. на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що постачалися населенню (у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування). За вказаних обставин, МКП Миколаївводоканал з об`єктивних причин не мало змоги своєчасно розрахуватися за спожиту активну електричну енергію, що є винятковими обставинами.

До того ж, єдиним джерелом додаткового наповнення коштів МКП Миколаївводоканал є збільшення статутного капіталу за рішенням засновника Миколаївської міської ради, зокрема, для забезпечення діяльності підприємства рішенням №13/7 від 22.12.2016 збільшено на 30800000,0 грн статутний капітал шляхом закріплення за ним майна (коштів). МКП Миколаївводоканал є стратегічно важливим та соціально значущим підприємством м.Миколаєва, яке надає послуги з водопостачання та водовідведення майже всім споживачам міста. Відповідно до статуту, основною метою діяльності МКП Миколаївводоканал є найбільш ефективне використання майна територіальної громади м.Миколаєва, а також забезпечення навколишнього природного середовища в процесі надання послуг з водопостачання та водовідведення, а предметом діяльності і є централізоване надання послуг з водопостачання та водовідведення.

МКП Миколаївводоканал надає послуги з водопостачання та водовідведення майже 100% споживачам м.Миколаєва. Основними споживачами таких послуг є категорія населення 178574 особових рахунків станом на 01.07.2019. МКП Миколаївводоканал надає послуги з водопостачання та водовідведення 825 бюджетним установам та організаціям, а також 6972 підприємств, які знаходяться в м.Миколаєві. Станом на 01.07.2016, заборгованість споживачів МКП Миколаївводоканал складала 55155941,74 грн, левова частка якої це заборгованість населення, а саме 51932480,93 грн. Станом на 01.06.2019 заборгованість споживачів перед МКП Миколаївводоканал вже складає 103763801,90 грн з них населення 97985997,64 грн. В підтвердження вказаних обставин відповідачем надано такі документи, а саме: витяг зі Статуту (нова редакція) МКП Миколаївводоканал, затверджений Рішенням ММР №13/7 від 22.12.2016, Рішення ММР №13/7 від 22.12.2016 про внесення зміни до Статуту МКП Миколаївводоканал, довідку станом на 01.07.2019, довідку про обсяги та структуру дебіторської заборгованості МКП Миколаївводоканал станом на 01.07.2016, 31.12.2016, 01.05.2017, 01.01.2018, довідку про обсяги та структуру дебіторської заборгованості МКП Миколаївводоканал станом 01.06.2019, розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водовідведення, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що постачалися населенню по МКП Миколаївводоканал, код згідно з (Додаток 1) та розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водовідведення, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що постачалися установам й організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів по МКП Миколаївводоканал, код згідно з (Додаток 2).

Крім того, відповідачем у клопотанні зазначено, що за даними Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І квартал 2019 року МКП Миколаївводоканал зазнало збитку від звичайної діяльності за звітний період у розмірі 18628000,0 грн та непокритий збиток минулих років, згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31.03.2019 складає 109730000,0 грн при тому, що статутний капітал становить 360001000,0 грн (який формується виключно за рахунок внесків засновника). Тобто, третина статутного капіталу охоплює збитки минулих періодів, а політика Держави і основна складова в послузі з централізованого водопостачання та водовідведення - електроенергія в т.ч. збільшення її вартості свідчить про потенційну загрозу банкрутства МКП Миколаївводоканал. У випадку сплати штрафних санкцій зачіпаються не лише майнові інтереси МКП Миколаївводоканал, а й інші інтереси, зокрема, можливість здійснення ремонтної компанії водопровідних і каналізаційних мереж, очисних споруд, необхідних для належного надання послуг населенню м.Миколаєва та іншим споживачам.

Суд вважає, що нараховані позивачем 3% річних, в певній мірі компенсують знецінення несплачених відповідачем коштів, а тому зменшення розміру нарахованої позивачем пені не завдасть значного негативного наслідку його фінансовому стану.

Отже, враховуючи, що відповідачем на час розгляду справи в повному обсязі оплачена заборгованість за договором; з боку відповідача мало місце незначне прострочення виконання зобов`язань; несвоєчасне та часткове виділення з боку Держави субвенцій, що і зумовило виникнення заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим і за умови існування об`єктивних підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, вважає за можливе зменшити розмір стягуваної пені на 70% - до 1551,74 грн.

Окрім пені, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі приписів ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 11.10.2018 по 02.05.2019 в розмірі 431,02 грн.

Перевіривши розрахунки нарахування 3% річних, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 202, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства Миколаївводоканал (54055, м.Миколаїв, вул.Погранична, буд.161, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 1551,74 грн пені, 431,02 грн - 3% річних та 1921,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва