ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2019 р. Справа№ 910/568/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників:

від позивача: Санжак Л.В. ордер серія КВ №411670 від 27.05.19

від відповідача: Лебединський Г.І. ордер серія КС №632508 від 08.07.19

розглянувши в відкритому засіданні апеляційною скаргою Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 р.

у справі № 910/568/19 (суддя Т.Ю.Кирилюк)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київський завод

"Радар"

до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні"

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення

120 264,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київський завод "Радар" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" про розірвання договору оренди від 24.03.2014, виселення, зобов`язання звільнити нежитлові приміщення п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщеному за адресою місто Київ, вулиця Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24 , що перебуває на балансі позивача та стягнення 120 264, 75 грн., у тому числі 110 719, 53 коп. - основного боргу, 4 009, 24 коп. - пені та 5 535, 98 грн. - штрафу.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання за договором оренди від 24.03.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 року у справі № 910/568/19 позов Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 120 264,75 грн. задоволено повністю.

Розірвано договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. (реєстраційний номер 297) від 24.03.2014, майна, що належить на праві власності публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" на підставі свідоцтва про право власності, виданого 13.04.2006 Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), укладений Публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар" та Міжнародним благодійним фондом "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні".

Зобов`язано Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" повернути Публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" нежитлові приміщення п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщеному за адресою місто Київ , вулиця Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24 , що перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (інвентарний № А7326).

Виселено Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" з нежитлових приміщень п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщеному за адресою місто Київ, вулиця Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24 , що перебуває на балансі публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (інвентарний № А7326).

Стягнуто з Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" на користь Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" 110 719 (сто десять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 53 коп. - основного боргу, 4 009 (чотири тисячі дев`ять) грн. 24 коп. - пені, 5 535 (п`ять тисяч п`ятсот тридцять п`ять) грн. 98 коп. - штрафу та 7 684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. - судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 року по справі №910/568/19 скасувати і ухвалити ти нове рішення, згідно з яким відмовити Публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також, Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" додає до апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.05.2019 р. апеляційну скаргу Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 року по справі 910/568/19 та поновлено Міжнародному благодійному фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 року по справі 910/568/19, розгляд справи призначено на 12.06.2019 року.

28.05.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 року у справі № 910/568/19 без змін.

31.05.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/568/19 до 08.07.2019 року.

08.07.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розпорядженням № 09.1-08/1912/19 Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 р. для розгляду справи № 910/568/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Зубець Л.П., Пономаренко Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 року прийнято справу № 910/568/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Пономаренко Є.Ю., розгляд справи призначено на 14.08.2019 року.

11.07.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

13.08.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відмову у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

14.08.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Розпорядженням № 09.1-08/2879/19 Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 р., у зв`язку з перебуванням судді Пономаренка Є.Ю. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/568/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 р. апеляційну скаргу у справі №910/568/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 року прийнято справу № 910/568/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження по справі № 910/568/19 та просив суд його задовольнити.

Обгрунтовуючи своє клопотання про зупинення провадження у справі, про яке зазначає у клопотанні про відкладення розгляду справи, яке надійшло до апеляційної інстанції 08.07.2019р., відповідач за зазначив, що 05.07.2019р. до Господарського суду м. Києва прийнято позовну заяву позовну заяву у справі № 910/8827/19 Міжнародного благодійного фонду «Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні» до Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Радар» про визнання правочину недійсним в частині, відповідно до якої заявлено позовну вимогу визнати недійсним договір оренди, який 24 березня 2014 року укладено між Міжнародним благодійним фондом «Сприяння розвитку Танцювального спорту в Україні» та Публічним акціонерним товариством Київський завод «Радар» та який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко Іриною Олександрівною та зареєстровано в реєстрі за № 297.

До вказаного клопотання відповідачем додано копію позовної заяви.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти клопотання про зупинення провадження у справі та просив суд відмовити в задоволенні даного клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так як спір виник після винесення рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/568/196 від 12.03.2019р., колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у даній справі, оскільки у разі наявності рішення про визнання правочину недійсним сторона по справі може звернутись до суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Оскільки відповідно до ст. 227 ГПК України не вбачається підстав для зупинення провадження у справі, колегія Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар" (позивач) та Міжнародним благодійним фондом "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (відповідач) 24.03.2014 було укладено договір оренди, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення п`ятого поверху, загальною площею 403, 70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку, загальною площею 8 376, 10 кв.м., розміщені по вулиці Тельмана, 1 (літера А), корпус 24 в місті Києві та перебувають на балансі позивача.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт отримання відповідачем зазначеного майна в орендне користування підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту прийому-передачі в оренду нежитлового приміщення від 01.10.2014.

Згідно пункту 10.1 строк дії договору оренди сторони узгодили з 24.03.2014 до 24.03.2029 включно.

Відповідно до розділу 3 договору оренди від 24.03.2014 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 (зі змінами) і становить без ПДВ за перший місяць оренди - лютий 2014 року 9 973, 82 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством України. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується позивачу щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, за який здійснюється платіж.

Згідно ч. 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов`язково стягується орендна плата.

Відповідно до вимог статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору оренди від 24.03.2014 у повному обсязі за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року не сплатив орендну плату, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 110 719, 53 грн.

Розмір заборгованості підтверджується наданим до матеріалів справи розрахунком.

Положеннями пункту 5.2 договору оренди від 24.03.2014 передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату і суму податку на додану вартість.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо стягнення 110 719, 53 грн. основного боргу, оскільки факт передачі позивачем в оренду приміщення підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі, доказів сплати орендної плати у повному обсязі матеріали справи не містять та суду не надано.

Також судом встановлено, що відповідач вчинив господарське правопорушення, яке полягало у невиконанні прийнятих на себе зобов`язань за господарським договором в частині сплати орендної плати понад три місяці.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов`язання сталось не з його вини.

За змістом положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 3.7 договору оренди 24.03.2014 встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, сплачується позивачу відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість становить загалом не менше ніж три місяці, відповідач також сплачує штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості (пункт 3.8 договору).

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом правомірно стягнуто 4 009, 24 коп. - пені (період з 10.10.2018 по 26.12.2018) та 5 535, 98 грн. - штрафу.

Пунктом 10.3 договору оренди від 24.03.2014 сторони погодили, що договір може бути достроково розірваний в односторонньому порядку на вимогу позивача якщо відповідач систематично (більше трьох разів) порушує термін здійснення платежів за договором.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом статті 188 Цивільного кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2018 позивач надіслав відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору оренди, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист та фіскального чека від 27.12.2018.

У відповідності до приписів частини другої статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за договором оренди в частині сплати орендних платежів у повному обсязі або вжиття всіх необхідних заходів щодо такого виконання.

Також, відповідачем не надано суду доказів які б спростовували наявність заборгованості по орендних платежах.

З огляду на вищевикладене, судом обставини в частині порушення з боку відповідача умов договору оренди та наявної заборгованості з орендної плати понад три місяці, таким чином вимога позивача про розірвання договору оренди від 24.03.2014 є обгрунтованою та не підлягає задоволенню.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина перша статті 785 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 10.7 договору оренди від 24.03.2014 у разі припинення або розірвання договору, майно протягом трьох робочих днів повертається позивачу.

Таким чином, з розірванням договору відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки інші докази, що підтверджують право користування спірним приміщенням відсутні, вимога позивача про виселення відповідача з орендованого приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Аналогічна позиція вкладена в постановах Верховного суду у складі касаційного господарського суду від 11.10.2018р. у справі № 910/20767/17, від 10.05.2018р. у справі № 923/441/17.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2019р. у справі № 910/568/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.019 р. у справі № 910/568/19 - без змін.

2. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні".

3. Матеріали справи № 910/568/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна