РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.08.2019Справа № 910/8220/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фермерського господарства «Юлія-Вікторія» (51310, Дніпропетровська обл., Юр`ївський район, с. Чернявщина, вул. Леніна, буд. 16; ідентифікаційний код: 38578549)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест» (03148, м. Київ, вул. Пшенична, буд. 9; ідентифікаційний код: 35636272)

про стягнення 294455,88 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фермерського господарства «Юлія-Вікторія» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест» про стягнення 294455,88 грн, з яких 276217,50 грн основного боргу, 4427,05 грн 3% річних та 13811,33 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018, повідомивши позивача про неможливість поставити товар, не повернув позивачу сплачену попередню оплату у розмірі 276217,50 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4427,05 грн 3% річних та 13811,33 грн. інфляційних втрат, нарахованих у зв`язку з користуванням відповідачем чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 відкрито провадження у справі №910/8220/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

01.08.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що оскільки позивачем не було здійснено другий платіж за договором, у відповідача не настав строк виконання зобов`язання з поставки товару. При цьому, відповідач вказав на те, що у листі про повернення попередньої оплати (1 платежу) позивач вказує «у зв`язку з непотрібністю товару», що свідчить про односторонню відмову позивача від зобов`язань.

12.08.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зауважив, що після здійснення ним оплати першої частити платежу відповідач повідомив позивача про відсутність у нього обладнання, яке повинно було бути поставлено позивачу. За таких обставин, позивач звернувся до відповідача із листом про повернення сплаченої 1 частини попередньої оплати.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест» (продавець) та Фермерським господарством «Юлія-Вікторія» (покупець) укладено Договір поставки №ДГ-003139, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується здійснити постачання комплекту для переобладнання 8-рядної сівалки з електромоторами, електроприжимом секцій і вакуумними висівними, який покупець зобов`язаний прийняти та оплатити відповідно до п. 1.2 даного договору на умовах, що вказуються сторонами в Специфікаціях.

Згідно з п. 2.2 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 датою поставки вважається дата, вказана у видаткових накладних на відпуск товару.

Відповідно до п. 2.3 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 поставка товару здійснюється партіями на підставі узгоджених сторонами специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін.

Відповідно до п. 3.1 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 ціна товару, що постачається продавцем, вказується сторонами в специфікаціях до даного договору.

Згідно з п. 4.1 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 покупець зобов`язується оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в строки, встановлені в Додатках до цього договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 покупець оплачує товар, що був прийнятий ним згідно з п. 2.1 договору, в строк, вказаний в Специфікаціях до договору.

Згідно з п. 11.1 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Специфікацією №1 до Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 сторони погодили, що товаром є комплект для переобладнання 8-рядної сівалки з електромоторами, електроприжимом секцій і вакуумними висівними у кількості 1 одиниці, загальною вартістю 920725,00 грн.

Строк встановлення (поставки) становить 4 тижні після отримання продавцем другого платежу, але не раніше 20.02.2019.

Графік платежів: 1 платіж 30% від суми, визначеної в Специфікації №1 до договору, до 30.11.2018; 2 платіж 60% від суми, визначеної в Специфікації №1 до договору, до 01.02.2019; 3 платіж (остаточний) протягом 3-х банківських днів з моменту встановлення обладнання.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу товар протягом 4-х тижнів після сплати позивачем 2-го платежу, але в будь-яком разі не раніше 20.02.2019.

Судом встановлено, що 30.11.2018 позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 276217,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №204 від 30.11.2018, що становить 30% від вартості товару, вказаного у Специфікації №1 до Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 (920725,00 грн * 30%).

Тобто, 30.11.2018 позивач сплатив відповідачу 1 частину платежу, як це погоджено сторонами у Специфікації №1 до Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018.

Доказів здійснення позивачем сплати другого платежу, що становить 60% від вартості товару, та при сплаті якого у відповідача виникає строк поставки товару позивачем суду не надано.

Водночас, у позовній заяві позивач вказав на те, що після здійснення ним першого платежу у сумі 276217,50 грн відповідач повідомив позивача про неможливість поставити товар (про відсутність обладнання).

При цьому, позивач не погодився на зміну асортименту товару.

За таких обставин, як зазначив позивач, він 25.04.2019 направив відповідачу лист вих. №3 від 25.04.2019 про повернення грошових коштів у розмірі 276217,50 грн.

З огляду на те, що відповідачем не було повернуто позивачу грошові кошти у розмірі 276217,50 грн. (по суті, попередню оплату), звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача попередню оплату у розмірі 276217,50 грн, а також нараховані у зв`язку з користування відповідачем чужими грошовими коштами 3% річних у сумі 4427,05 грн. та інфляційні втрати у сумі 13811,33 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав на те, що його обов`язок та строк поставити позивачу товар виникають після здійснення позивачем оплати другої частини платежу (60% вартості товару).

Оскільки позивачем не було сплачено відповідачу 2 частину платежу, строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару не настав, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позову Фермерського господарства «Юлія-Вікторія».

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Таким чином, покупець має право вимагати від продавця повернення попередньої оплати у тому разі, коли продавець не виконав свого зобов`язання з передачі покупцю товару у встановлений договором строк.

Як встановлено судом, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу товар протягом 4-х тижнів після сплати позивачем 2-го платежу, але в будь-яком разі не раніше 20.02.2019.

Одна, як встановлено судом, позивач не сплатив у встановлені Договором поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 строки 2 частину платежу.

За таких обставин, оскільки сторони Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 обумовили настання строку виконання відповідачем (продавцем) зобов`язання з поставки товару виконанням позивачем (покупцем) свого зобов`язання з оплати другої частини платежу, тоді як позивач не сплатив на користь відповідача другу частину платежу, що становить 60% від вартості обладнання, відсутні підстави стверджувати про невиконання / прострочення виконання відповідачем (продавцем) обов`язку з поставки товару, так як строк виконання відповідачем (продавцем) вказаного зобов`язання не настав.

Суд зазначає, що згідно ч. 1. ст. 693 Цивільного кодексу України у разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

В силу вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 529 Цивільного кодексу України, кредитор має право не приймати від боржника виконання його обов`язку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За правилом ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Наведене дає підстави для висновку, що продавець (відповідач) має право не виконувати свій обов`язок з поставки покупцю товару (тобто, зупинити виконання обов`язку) до того часу, поки покупець (позивач) не сплатить попередню оплату у повному обсязі.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги, що у зв`язку з невиконанням позивачем як покупцем обов`язку щодо сплати другої частини попередньої оплати, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару становить 4 тижні саме від її сплати, у відповідача не настав строк виконання свого обов`язку поставити позивачу товар, відсутні підстави стверджувати, що відповідачем було будь-яким чином порушені умови Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018, зокрема щодо строків поставки товару.

Таким чином, оскільки покупець має права вимагати повернення попередньої оплати від продавця лише у випадку невиконання останнім свого обов`язку з поставки товару у встановлений строк, а в даному випадку строк виконання відповідачем зобов`язання з поставки товару не настав, позовні вимоги Фермерського господарства «Юлія-Вікторія» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест» попередньої оплати у розмірі 276217,50 грн. є передчасними.

Що стосується посилань позивача на умови п. 1.5 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 як на підставу для стягнення з відповідача вказаних грошових коштів, суд зазначає таке.

Так, відповідно до п. 1.5 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 при настанні обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язань постачальника в частині поставки товару за цим договором, у зв`язку з невиконанням зобов`язань третіми особами з поставки товару в адресу постачальника, останній за погодженням з покупцем, може змінити асортимент товару, а у випадку незгоди покупця зі зміненим асортиментом товару, за вимогою покупця, повернути йому кошти, сплачені за товар у формі попередньої оплати.

У заявах по суті справи позивач зазначав, що після сплати ним першого платежу відповідач повідомив позивача про відсутність у нього обладнання, яке повинно було бути поставлено на умовах Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018, а з огляду на те, що позивач не погодився із асортиментом товару, який було запропоновано відповідачем для заміни,, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу попередню оплату у сумі 276217,50 грн.

Суд вважає вказані твердження позивача недоведеними, так як матеріали справи не містять жодних доказів на їх підтвердження, зокрема, будь-якого повідомлення від відповідача про відсутність у нього обладнання/неможливості його поставити, доказів листування між сторонами щодо неможливості поставки товару, тощо.

При цьому, у листі вих. №3 від 25.04.2019, на який посилається позивач як на доказ неможливості виконання відповідачем обов`язку поставити товар, зазначено, що позивач просить повернути відповідача грошові кошти у зв`язку з непотрібністю товару.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження існування обставин, які є підставою для стягнення з відповідача попередньої оплати в порядку п. 1.5 Договору поставки №ДГ-003139 від 30.11.2018 (які унеможливлюють виконання зобов`язань постачальника в частині поставки товару за договором, у зв`язку з невиконанням зобов`язань третіми особами з поставки товару в адресу постачальника, останній за погодженням з покупцем, може змінити асортимент товару, а у випадку незгоди покупця зі зміненим асортиментом товару, за вимогою покупця, повернути йому кошти, сплачені за товар у формі попередньої оплати).

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає вказані позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 276217,50 грн, та в будь-якому випадку, повернення попередньої оплати не є грошовим зобов`язанням, з огляду на що підстави для застосування ст. 625 Цивільного кодексу України відсутні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №923/1151/17).

Згідно з ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на правову допомогу адвоката покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на позивача у зв`язку з відмовою у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, ст. 129, ст.ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову Фермерського господарства «Юлія-Вікторія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест» про стягнення 294455,88 грн.

2. Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката) покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.08.2019

Суддя Д.О. Баранов