ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

27.08.2019 Справа № 905/689/17

Господарський суд Донецької області у складі:

Судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (01010, м.Київ, вул. Московська, буд. 32/2; код ЄДРПОУ - 40658146) про заміну стягувача

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Софійський» (юридична адреса: 03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 54; адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 11; код ЄДРПОУ - 38061253)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-строй» (84306, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Сахалінська, буд. 4; код ЄДРПОУ - 36512051)

про стягнення заборгованості у розмірі 41 000 418,22 грн., -

за участю представників сторін:

від заявника: не з`явились

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

В С Т А Н О В И В

В провадженні судді господарського суду Донецької області Бойко І.А. перебувала справа №905/689/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Софійський» до товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-строй» про стягнення заборгованості у розмірі 41 000 418,22 гривень.

10.05.2017 господарським судом Донецької області ухвалено рішення у справі №905/689/17, яким позовні вимоги задоволено частково.

22.05.2017 на примусове виконання рішення господарським судом Донецької області видано наказ.

На адресу господарського суду Донецької області 15.08.2019 надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача у справі №905/689/17.

Відповідно до ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області №01-01/408 від 15.08.2019 призначено проведення повторного автоматичного розподілу справи у зв`язку з відрахуванням зі штату судді ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019, для розгляду заяви про заміну стягувача у справі №905/689/17 визначено суддю Фурсову С.М.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.08.2019 прийнято до розгляду заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача, судове засідання призначено на 27.08.2019 о 11:00 год.; встановлено строк заявнику для надання суду:

- копії протоколу електронних торгів UA-EA-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019;

- доказів повідомлення боржника про перехід права вимоги за основним договором, у відповідності до п.3.4 договору купівлі-продажу №04 від 06.05.2019.

Через канцелярію суду 27.08.2019 від представника заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії протоколу електронних торгів UA-EA-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019.

У судове засідання 27.08.2019 представники заявника, сторін не з`явились.

Відповідно до ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача, суд встановив наступне.

03.04.2019 відбулись відкриті торги щодо реалізації (продажу права вимоги) за лотом №F30GL41933, до якого були включені права вимоги боргу за кредитним договором №32/1-1-2-42/1 від 10.10.2012.

Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом №UA-EA-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019 переможцем стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2019-03-25-000056-b).

За результатами торгів, між публічним акціонерним товариством «Банк «Софійський» (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (Новий кредитор) укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №04 від 06.05.2019 (надалі - Договір).

Згідно з підпунктом 2.1. пункту 2 Договору предметом купівлі продажу за Договором права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги.

Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами забезпечення, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань позичальників за кредитними договорами відбувається щляхом укладання окремих договорів відступлення прав вимоги за договорами забезпечення, а саме: договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами; договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які не посвідчені нотаріально; договір відступлення прав вимоги за договорами застави, які посвідчені нотаріально; договір відступлення прав вимоги задоговорами поруки, які не посвідчені нотаріально.

За Договором Покупець (ТОВ «Фінансова компанія «Форінт») в день укладання Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включно, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежі за гарантією (якщо така видавалась), відшкодування за договором страхування тощо.

Розмір заборгованості за Правами вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами). Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент укладення цього Договору, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів (п. 2.2 Договору).

Новий кредитор зобов`язаний повідомити Боржників про перехід права вимоги за Основними договорами протягом 5 робочих днів з моменту набрання чинності цим Договором у порядку, передбаченому чинним законодавством. Сторони погоджуються, що відповідно до статті 516 Цивільного Кодексу України, Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку з неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням Боржників про відступлення Прав вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору, у тому числі надходження на користь Банку грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із Боржників про перехід Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним із Боржників зобов`язань за Основними договорами. Новий кредитор також погоджується, що Банк не відповідає перед Новим кредитором, якщо одержані Новим кредитором від Боржників суми за Основними договорами будуть меншими від сум, які очікував отримати від Боржників Новий кредитор при укладенні цього Договору, в тому числі меншими від сум, зазначених у Довідках про заборгованість Боржників за Основними договорами, або сплачених Новим Кредитором Банку за цим Договором (п.3.4. Договору).

Згідно п.4 Договору ціна Договору відповідно до протоколу №UA-EA-03-25-000056-b від 03.04.2019 становить 1 962 639,13 гривень, надалі за текстом - Ціна договору.

Пунктом 4.1. Сторони підтверджують, що на момент укладання Договору Покупець (ТОВ «Фінансова компанія «Форінт») в повному обсязі сплатив Банку ціну договору у відповідності до протоколу електронних торгів №UA-EA-2019-03-25-000056-b від 03.04.2019.

У п. 29 додатку №1 до Договору №04 від 06.05.2019 визначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» набуло право вимоги за кредитним договором №32/1-1-2-42/1 від 10.10.2012 до товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-строй» ().

Також, заявником надано суду платіжне доручення №16516687 від 17.04.2019 на суму 2 817 234,61 гривень, що підтверджує сплату Ціни договору.

Отже, за Договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №04 від 06.05.2019 та Реєстром договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, Банком передано ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» право вимоги, зокрема, за кредитним договором №32/1-1-2-42/1 від 10.10.2012, стягнення за яким було предметом даної справи.

Згідно ч.ч.1, 2, 3, 4, 5 ст.334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Приписами ст.11 ЦК України врегульовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.202 ЦК України врегульовано, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст.510 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За положеннями ч. 1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (п.7 ч.1, ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, за змістом ст.512 Цивільного кодексу України, ст.ст.52, 334 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема п.п.1, 2 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №2-н-148/09.

Слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Судом встановлено, що за умовами договору купівлі-продажу №04 від 06.05.2019 право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-строй» за кредитним договором №32/1-1-2-42/1 від 10.10.2012 перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт».

Проте суд враховує наступне.

Закон України "Про судовий збір" не є актом саме цивільного чи господарського законодавства.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин), і, відповідно, його процесуальний розподіл судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах "позивач-відповідач" не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання в межах "кредитор-боржник".

Разом з тим, вищенаведена ст. 512 ЦК України передбачає заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 913/54/16.

Отже, сплата суми судового збору не є зобов`язанням в розумінні положень ст.509 ЦК України, та не могла бути предметом відступлення за договором купівлі-продажу №04 від 06.05.2019.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 906/110/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16, від 27.03.2019 у справі №910/386/17 та від 13.05.2019 у справі № 916/106/15-г.

При цьому судом враховано наступне, відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційним Судом України зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №1 1-рп/2012. Відповідно до мотивувальної частини рішення № 16-рп/2009 від 30.06.2009 Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що відповідно до ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до змісту рішення від 20.07.2004 Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене, заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-строй» судового збору у розмірі 240 000,00 грн. слід залишити без задоволення.

З огляду на те, що судом встановлено факт набуття товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» від публічного акціонерного товариства «Банк «Софійський» за договором купівлі-продажу №04 від 06.05.2019 право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс-строй» за кредитним договором №32/1-1-2-42/1 від 10.10.2012 щодо сплати останнім заборгованості в розмірі 37 551 786,92 гривень, яка входить до суми, стягнутої за рішенням господарського суду Донецької області від 10.05.2017 у справі №905/689/17, а також те, що доказів виконання рішення суду не надано, суд доходить висновку про правомірність заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» щодо заміни стягувача, в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 33896533,35 гривень та простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1437584,48 гривень, внаслідок чого вона підлягає судом частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 52, 232, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувача - задовольнити частково.

Замінити стягувача - публічне акціонерне товариство «Банк «Софійський» (юридична адреса: 03151, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 54; адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 11; код ЄДРПОУ - 38061253) на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» (01010, м.Київ, вул. Московська, буд. 32/2; код ЄДРПОУ - 40658146) у виконавчому провадженні з виконання наказу у справі №905/689/17 від 22.05.2017 в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 33896533,35 гривень та простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1437584,48 гривень.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання - 27.08.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію щодо справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua).

Суддя С.М. Фурсова