ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2019 р. Справа № 914/343/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від скаржника (Львівської митниці ДФС) - Рибак Н.Я.

від позивача - Горпинюк І.Є.

від відповідача (скаржника) - Карвацька О.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби, вих.№807/13-70-10/14 від 09 липня 2019 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року (підписане 19.06.2019 року), суддя Мазовіта А.Б.

у справі №914/343/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтинговий центр "Сервіс", м. Львів

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

про визнання договору оренди продовженим

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12 серпня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі №914/343/19 за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року. Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях в судовому засіданні на 20 серпня 2019 року.

В судове засідання з`явилися представники сторін та скаржника (Львівської митниці ДФС).

Судом встановлено, що апеляційна скарга Львівської митниці ДФС на рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 подана особою, яка не була залучена до участі у справі в суді першої інстанції.

Так, рішенням Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 позов задоволено: визнано продовженим на строк з 31.12.2018 по 30.12.2023 на тих самих умовах, договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» (орендар), в редакції договору від 30.12.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. за реєстровим номером 6447, із наступними змінами, що вносились 27.06.2014 та 27.11.2015. Поряд з тим, вказаним рішенням замінено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області правонаступником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Суд у рішенні дійшов висновку про наявність підстав для продовження на тих самих умовах договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна. Судом встановлено, що позивач у строк, визначений ч.2 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», не повідомлявся про припинення дії договору оренди від 01.10.2003 з наступними змінами, оскільки, заява від 15.01.2019 за вих.№11-03-00367 про припинення дії договору оренди від 01.10.2003 надіслана позивачу на адресу м. Львів, вул. Шафарика, 1/5 , в той час як 08.01.2019 загальними зборами ТзОВ «Консалтинговий центр «Сервіс» прийнято рішення про зміну місцезнаходження товариства та визначення нового місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Шафарика, буд.4, кв.5 . Судом також встановлено, що інформація про вищевказану зміну місцезнаходження позивача внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з вказаного реєстру від 09.01.2019, копія якої долучена до матеріалів справи. Разом з тим, листами від 11.01.2019 та від 16.01.2019 позивач повідомив відповідача про нове місцезнаходження за адресою м. Львів, вул. Шафарика, буд.4, кв.5 , а доказів надсилання відповідачем позивачу заяви про припинення дії договору оренди від 01.10.2003 на адресу м . Львів , вул. Шафарика, 4/5 до матеріалів справи не долучено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця Державної фіскальної служби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

В апеляційній скарзі Львівська митниця ДФС зазначає, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та інтереси скаржника, як особи, в оперативному управлінні якої перебувають спірні приміщення, та митниця позбавлена можливості використання таких для виконання покладених на неї повноважень. Скаржник зазначає, що суд при вирішенні спору помилково не залучив до участі у справі ні Державну фіскальну службу України, яка є балансоутримувачем спірного майна, ні Львівську митницю ДФС, в оперативному управлінні якої перебуває це майно, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

З наведеної норми вбачається, що перш ніж переглядати справу в апеляційному порядку, апеляційний господарський суд повинен встановити чи місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу на таке рішення та з`ясувати наявність правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №5023/4734/12.

Предметом позову у цій справі є вимога Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання продовженим на строк з 31.12.2018 по 30.12.2023 на тих самих умовах, договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» (орендар), в редакції договору від 30.12.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. за реєстровим номером 6447, із наступними змінами, що вносились 27.06.2014 та 27.11.2015.

Договір, який позивач просив визнати продовженим, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» (орендар). Львівська митниця ДФС не є стороною вказаного договору. При цьому, вирішуючи спір про визнання продовженим такого договору, суд першої інстанції не вирішував питання про будь-які права чи обов`язки Львівської митниці ДФС. Рішенням Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 не позбавлено Львівську митницю ДФС права оперативного управління спірним майном, не змінено статусу скаржника щодо такого майна.

З огляду на встановлене судом вище, Львівська митниця ДФС не навела обставин та не довела належними та допустимими доказами вирішення судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні про визнання продовженим договору оренди, будь-яких питань щодо її прав, інтересів та (або) обов`язків.

Як зазначалось вище, відповідно до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, згідно з п.3 ч.1 ст.264 ГПК суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи наведене вище, у зв`язку з встановленням судом обставин щодо подання апеляційної скарги особою, не залученою до участі в справі, рішення про права, інтереси та (або) обов`язки якої не ухвалювалось судом першої інстанції у справі №914/343/19, оскільки такі обставини встановлено після відкриття апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження у справі №914/343/19 з розгляду апеляційної скарги Львівської митниці ДФС на рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року, на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Керуючись ст.ст.234, 254, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1.Закрити апеляційне провадження у справі №914/343/19 за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року.

2.Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Матущак О.І.