УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

19.08.2019справа № 911/1850/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви комунального підприємства «Софія» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 53-Б; ідентифікаційний код 32611763)

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВГМК» (13113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 43/5; ідентифікаційний код 36471026)

про стягнення 147 039,57 грн. заборгованості,

без виклику представників учасників процесу,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Софія» (далі - Підприємець) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ВГМК» (далі - Товариство) 106 715,70 грн. основного боргу, що утворився в зв`язку в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору від 01.08.2016 №12/16 на послуги водопостачання та водовідведення (далі - Договір); 37 161,11 грн. пені та 3 162,76 грн. 3 % річних, а всього 147 039,57 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2019 позовну заяву Підприємства передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Пунктом 2 частини третьої статті 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Разом з тим, позивачем не вказано у позові повне (правильне) найменування Підприємства (за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), що є порушенням названої статті.

Так, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за ідентифікаційним кодом 32611763 (вказаним у позовній заяві) розміщена інформація про юридичну особу - комунальне підприємство «Софія» Софіївсько-Борщагівської Сільської ради Києво-Святошинського району Київської області», проте позов подано від комунального підприємства «Софія».

Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Вказана позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Частиною першою статті 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З доданої до позовної заяви копії опису вкладення у цінний лист від 23.07.2019 вбачається, що Підприємство надіслало на адресу Товариства (13113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 43/5) 3 документа, а саме: « 1 Позовна заява на 5 арк. в 1 прим. 2 Розрахунок штрафних санкцій та 3 % річних ТОВ «ВГМК» на 1 арк. в 1 прим. 3 Акт звірки взаєморозрахунків з ТОВ «ВГМК» на 1 арк. в 1 прим.».

Проте позивачем до суду також подано: копію рішення виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради, копію Договору, копію доручення від 02.04.2019 №43, копію довідки з органів статистики про знаходження позивача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію статуту Підприємства, копія ліцензії від 12.05.2015 серія АЕ №642634, копію свідоцтва про державну реєстрацію Підприємства, копія претензії-повідомлення про заборгованість та докази надіслання такого листа, тобто Підприємством не було надіслано на адресу відповідача вказаних документів, а отже позивачем не надіслано відповідачу всі матеріали, подані суду.

Крім того, докази, що підтверджують факт надіслання позовної заяви з додатками відповідачу, повинні подаватися суду в оригіналі, а подано копію опису.

У пункті 3 розділу позовної заяви «Додатки» зазначено «Квитанція про сплату судового збору».

Як доказ сплати судового збору позивач подав суду «платіжне доручення від 18.07.2019 №481 на суму 2 205,60 грн.» на якому міститься тільки відтиск печатки позивача.

Проте, слід зазначити, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" .

Таким чином, подане Підприємством «платіжне доручення від 18.07.2019 №481 на суму 2 205,60 грн.» не може бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами першою - четвертою статті 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Проте додані до позовної заяви копії письмових доказів не відповідають вказаним вимогам та неналежно засвідчені, а саме відсутня дата їх засвідчення, прізвище, ініціали та підпис уповноваженої особи.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху в порядку статті 174 ГПК України та встановити позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання суду: належним чином оформленої позовної заяви; попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; документа, який підтверджує надіслання Товариству копії позовної заяви і доданих до неї документів; документа, який підтверджує сплату судового збору у сумі 2 205,60 грн.; належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви.

Керуючись статтями 162, 163, 164, 174, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву комунального підприємства «Софія» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 53-Б; ідентифікаційний код 32611763) до товариства з обмеженою відповідальністю «ВГМК» (13113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 43/5; ідентифікаційний код 36471026) про стягнення 147 039,57 грн. заборгованості залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що відповідно до частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 19.08.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко