ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

27.08.19р. Справа № 917/1475/19

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., розглянувши заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" (скорочена назва АТ КБ "ПРИВАТБАНК") (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800, КОД ) від 14.08.2019р. (вх. № 1724/19 від 20.08.2019р.) про видачу судового наказу в порядку наказного провадження,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019р. на адресу господарського суду Полтавської області надійшла заява АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" від 14.08.2019р. (вх. № 1724/19 від 20.08.2019р.) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Рибчик Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) заборгованості за Договором банківського обслуговування № б/н від 05.09.2017р. в розмірі 75 989,31грн., з яких 69 660,03грн. - заборгованість за кредитом станом на 08.08.2019р.; 3 383,78грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 22.03.2018р. по 08.08.2019р., 2 945,50грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 01.07.2019р. по 08.08.2019р.

Вказана заява обґрунтована неналежним виконанням Фізичною особою - підприємцем Рибчик Юлією Олександрівною умов Договору банківського обслуговування № б/н від 05.09.2017р. щодо своєчасної сплати коштів для погашення заборгованості за кредитом.

Дослідивши матеріали вищенаведеної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткової відмови у видачі судового наказу, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування заяви про видачу судового наказу заявник зазначає, що 05.09.2017р. Фізичною особою - підприємцем Рибчик Юлією Олександрівною (боржник) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої боржник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті: http://privatbank.ua, які всі разом і складають Договір банківського обслуговування № б/н від 05.09.2017р. та взяв на себе зобов"язання виконувати умови Договору.

Заявник зазначає, що відповідно до Договору боржнику було встановлено кредитний ліміт в розмірі 80 000,00грн., на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи кліент-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови) кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4.1 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунків відсотків наведено у розділі 3.2.1.4. Умов.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості зa кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.4.4. Умов - Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6. 3.2.1.2..3.2. 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами га правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків відповідніїм дати сплат, вони вважаються простроченими.

За твердженням заявника, боржник взяті на себе договірні зобов"язання належним чином не виконав, кредитні кошти у передбачений Договором термін не повернув та не сплатив у повному обсязі проценти за користування кредитними коштами. Станом на 08.08.2019р. заборгованість боржника перед Банком по сплаті грошових коштів по кредиту становить 69 660,03грн., заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 3 383,78грн.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказує, що відповідно 3.2.1.5.1. Умов при порушенні Клієнтомбудь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2. 3.2.1.4.3. термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1. 1.8, 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4. винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2,2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується неня , (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

На підставі зазначеного заявник стверджує, що в нього наявне право вимоги до боржника на суму 75 989,31грн., з яких:

- 69 660,03грн. заборгованість за кредитом станом на 08.08.2019р.;

- 3 383,78грн. заборгованість по процентам за користування кредитними коштами за період з 22.03.2018р. по 08.08.2019р.,

- 2 945,50грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за період з 01.07.2019р. по 08.08.2019р.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу суд дійшов до висновку, що вказана заява в частині стягнення заборгованості за кредитом відповідає вимогам статей 148-150 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим вимога про видачу судового наказу в цій частині підлягає задоволенню.

В порушення п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, в частині стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами та пені заявником не долучено до заяви документів, які б підтверджували заявлені вимоги в цій частині та свідчили про існування у боржника заборгованості за договором у відповідному розмірі.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 Велика палата Верховного Суду дійшла таких правових висновків. Правила ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (http://privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк". За таких обставин та без надання підтверджень про конкретні запропоновані Банком Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті - заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, Витяги з Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із боржником кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За відсутності підпису боржника на Умовах та правилах надання банківських послуг, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. А також, що відповідні Умови є складовою укладеного між сторонами договору.

Із наданого заявником розрахунку заборгованості боржника вбачається, що сума боргу розрахована заявником з урахуванням процентів за користування кредитом, а також пені нарахованої на проценти та тіло кредиту.

Враховуючи наведене, з огляду на відсутність в документах, доданих заявником до заяви про видачу судового наказу, підписаних боржником Умов та правилах надання банківських послуг, заявником заявлено вимоги про стягнення

- 3 383,78грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами,

- 2 945,50грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором

які не є документально підтвердженими. Оскільки за відповідних умов, у суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Всупереч наведеним вимогам чинного законодавства (п. 4 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України ) заявник не надав суду документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Також, п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" від 14.08.2019р. (вх. № 17243/19 від 14.08.2019р.) про видачу судового наказу в частині стягнення

- 3 383,78грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами,

- 2 945,50грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором

на підставі пп. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 148, 150, 152, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" про видачу судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Рибчик Юлії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

- 3 383,78грн. заборгованості по процентам за користування кредитними коштами;

- 2 945,50грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки, встановлені у ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 27.08.2019р.

Суддя О.О. Ореховська