УХВАЛА

27 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/990/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника прокурора Харківської області

на ухвалу Господасрького суд Харківської області від 09.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі

за позовом заступника керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області

до 1) Головного управління Держгеокадастру у Харківській області,

2) Фермерського господарства "Гаврилівське",

3) Фермерського господарства "Подолянка"

про скасування наказу, визнання недійсними договорів оренди, суборенди та повернення земель,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга заступника прокурора Харківської області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 24.07.2019 вищезазначена касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням скаржникові строку для усунення зазначених в ній недоліків, шляхом направлення суду: доказів сплати судового збору у сумі 1 921,00 грн.

14.08.2019 до Касаційного господарського суду надійшла заява прокурора про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано платіжне доручення про сплату скаржником судового збору у сумі 1 921,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 174 ГПК України касаційна скарга заступника прокурора Харківської області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19 вважається поданою у день первинного її подання та приймається до розгляду у зв`язку з усуненням скаржником її недоліків у строк, встановлений судом.

За приписами частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19 складено 30.05.2019, а тому останнім днем звернення з касаційною скаргою було 19.06.2019.

Касаційна скарга заступника прокурора Харківської області надіслана скаржником через відповідний апеляційний суд поштою 24.06.2019, що підтверджується поштовим конвертом, тобто після встановленого строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

До касаційної скарги додано заяву заступника прокурора Харківської області про поновлення встановленого строку на касаційне оскарження, яка обґрунтована отриманням скаржником повного тексту оскаржуваної постанови 04.06.2019, та в підтвердження поважності наведених підстав пропуску встановленого строку скаржником додано докази отримання оскаржуваної постанови.

З урахуванням вищезазначеного заява заступника прокурора Харківської області про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19 підлягає задоволенню.

Матеріали касаційної скарги заступника прокурора Харківської області відповідають вимогам статей 287-290 ГПК України, є достатніми для відкриття касаційного провадження та відповідно до частини тринадцятої статті 8 та частини п`ятої статті 301 ГПК України підлягають розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

У поданій заяві про поновлення строку касаційного оскарження заступник прокурора Харківської області виклав клопотання про розгляд справи за участю представника Генеральної прокуратури України. Однак в обґрунтування поданого клопотання скаржник не навів жодних доводів та не надав доказів.

Частиною 5 статті 301 ГПК України передбачено, що перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що оскаржуваною постановою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про повернення позову, касаційний перегляд оскаржуваних судових актів має здійснюватися у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити про те, що межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені статтею 300 ГПК України, передбачають, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, клопотання скаржника, з урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, належних та достатніх доводів щодо неможливості розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами не містять. Учасники справи не позбавлені права подавати суду свої пояснення, відзиви, викладені в письмовій формі.

Відтак, зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання заступника прокурора Харківської області про розгляд справи № 922/990/19 у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 922/990/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднакового застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру", з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, яка залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, позовну заяву у даній справі повернуто заступнику керівника Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на підставі підставі пунктів 2, 4 частини п`ятої статті 174 ГПК України у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог, визначених статтею 173 ГПК України, та недоведеністю підстав для звернення прокурора до суду з відповідним позовом в інтересах держави в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

В обґрунтування підстав прийняття вищезазначених судових рішень суди обох інстанцій вказали, що органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка відповідно до статті 28 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" самостійно має право звертатися до суду з метою здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом державної влади та одночасно територіальним підрозділом Держгеокадастру. Крім того, першим заступником керівника Лозівської місцевої прокуратури при зверненні до Господарського суду Харківської області в позовній заяві не доведено, що вказаний орган, а саме: Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру не здійснює або здійснює неналежним чином свої повноваження, у зв`язку з чим господарський суд дійшов висновку про те, що підстави для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді не підтверджені в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Суди також вказали, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт третій частини другої статті 129 Конституції України). При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Однак, прокурор у позовній заяві не зазначив, в чому саме полягає неможливість повноважного органу звернутися з відповідним позовом про визнання недійсними договорів оренди, суборенди та повернення земель. Тобто, суб`єкт владних повноважень має підстави і можливість самостійно захищати інтереси держави щодо спірних земельних ділянок, і прокурор не довів неможливості реалізації такого захисту повноважним органом.

В свою чергу, у тексті касаційної скарги заступника прокурора Харківської області посилається на помилковість висновків судів попередніх інстанцій стосовно необґрунтованості та недоведеності прокурором наявності підстав для представництва інтересів держави за поданим позовом в контексті застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Водночас у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц у подібних правовідносинах разом із касаційною скаргою.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019 справу № 587/430/16-ц прийнято до розгляду та призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом пункту 11 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки результат перегляду судових рішень у справі № 922/990/19 в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду безпосередньо пов`язаний із результатом касаційного перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у справі № 587/430/16-ц Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у справі № 922/990/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 587/430/16-ц.

Станом на 27.08.2019 повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 587/430/16-ц не опубліковано.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень", суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Керуючись частиною тринадцятою статті 8, статтями 119, 121, 228, 229, 234, 235, 287-290, 294, частиною п`ятою статті 301 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву заступника прокурора Харківської області про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19.

2. Поновити строк на касаційне оскарження заступником прокурора Харківської області ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19.

3. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Харківської області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19.

4. Здійснити перегляд ухвали Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 922/990/19 у письмовому провадженні.

5. Надати учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу з доказами надсилання копій відзивів та доданих до них документів іншим учасникам справи до 16.09.2019.

6. Зупинити провадження у справі № 922/990/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі № 587/430/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ