СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2019 р. Справа № 922/1934/18

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від ВДВС:Стойка О. В . Барбашова С.В., Істоміна О.А. Склярук С. І. Не з`явився; Іванченко А.В. за ордером (адвокат); Близнюков Ю.В. - за посвідченням;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Карасьова Андрія Петровича м.Харків

на ухвалу господарського суду Харківської області
від за скаргою11.07.2019 року Фізичної особи-підприємця Карасьова Андрія Петровича м.Харків на дії приватного виконавця виконавчого органу Харківської області Близнюкова Ю.В. та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 07.06.2019р.
у справі№922/1934/18 (суддя Жигалкін І.П.)
за позовом до про Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" м.Київ Фізичної особи-підприємця Карасьова Андрія Петровича м.Харків стягнення коштів
В С Т А Н ОВ И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.09.2018 року, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 року, позовні вимоги задоволено: стягнуто з Фізичної особи - підприємця Карасьова Андрія Петровича (далі - Відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (далі - Позивач) заборгованість за Договором про надання траншу № 2.25545/FW206.110 від 08.02.2008р., який є невід`ємною частиною Рамкової угоди № FW206.110 від 05.10.2007 р. у розмірі 818230,80 грн., заборгованість за Договором про надання траншу № 207.43185/FW206.110 від 31.08.2012р., який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW206.110 від 05.10.2007 р. у розмірі 933073,00 грн., а також суму судового збору за подання позову у розмірі 26269,56 грн.

На виконання рішення господарським судом Харківської області 14.03.2019 видано відповідний наказ.

Постановою приватного виконавця виконавчого органу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 11.04.2019 відкрито виконавче провадження з виконання наказу №922/1934/18 від 14.03.2019р.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 07.06.2019р. приватним виконавцем виконавчого органу Харківської області Близнюковим Ю.В. описано та накладено арешт на нерухоме майно, що належить Відповідачу.

До господарського суду Харківської області звернувся Відповідач зі скаргою про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого органу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо проведення опису та арешту майна боржника та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 07.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2019 по справі № 922/1934/18 у задоволенні скарги відмовлено за мотивами відповідності нормам Закону дій приватного виконавця з опису та арешту майна Відповідача.

Відповідач, не погодившись з ухвалою суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу господарського суду - скасувати, а скаргу на дії приватного виконавця виконавчого органу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича щодо проведення опису та арешту майна боржника - задовольнити.

Зокрема, скаржник вважав, що судом першої інстанції порушено приписи ч. 10 розділу VIII Наказу Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012р. "Порядку звернення стягнення на майно боржника", а саме:

- в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо дати будівництва, ступеню зносу нежитлової будівлі та інформація щодо строку обмеження зберігачеві права користування нежитловим приміщенням;

- опис майна проведено без належного повідомлення Відповідача;

- здійснено проникнення у житло без згоди власника, що є порушенням ст. 30 Конституції України та не вирішено питання про примусове проникнення до нежитлових приміщень через звернення до суду з відповідним поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 28.08.2019року представник Відповідача надав пояснення, аналогійні викладеним в апеляційній скарзі, підтримавши свої вимоги.

Приватний виконавець просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, зазначив, що дії за виконавчим провадженням були вчинені відповідно до Закону.

Представник Позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Питання, що пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "«Про виконавче провадження»".

Відповідно до ст. 1 Закону України "«Про виконавче провадження»" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1)якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника містить передбачені Законом обов`язкові відомості щодо майна боржника, яке описується та на яке накладається арешт, а саме: при описі нежитлового приміщення вказано кількість приміщень, їх площу та призначення; матеріали стін.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про дотримання приватним виконавцем вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання скаржника на те, що у оскаржуваній постанові повинні бути зазначені відомості щодо ступеню зносу, вартості майна, тощо є безпідставними, не відповідають вимогам Закону. Також визначення вказаних критеріїв не відноситься до компетенції виконавця.

Відповідно до п. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій ст. 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам ( далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Згідно п. 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1302/29432, у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання.

Згідно оскаржуваної постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, описане майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , в постанові вказано паспортні дані цієї особи, її місце проживання та попереджено про кримінальну відповідальність.

З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про дотримання приватним виконавцем вимог згаданих вище ст. 58 Закону та п. 10 Інструкції з організації примусового виконання рішень при прийнятті оскаржуваної постанови відповідає фактичним обставинам справи.

Щодо тверджень скаржника про здійснення проникнення у житло без згоди власника, що є порушенням ст. 30 Конституції України, то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, приватний виконавець від 16.04.2019р. звернувся з поданням до Фрунзенського районного суду м. Харкова про примусове проникнення до приміщень, які належать боржнику, однак ухвалою суду від 13.05.2019р. у задоволенні подання було відмовлено.

В подальшому, приватним виконавцем здійснено повторний виїзд до нежитлового приміщення та біля дверей проведено опис нерухомого майна на підставі технічної документації, наданої КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації".

Таким чином, доводи Відповідача про порушення ст. 30 Конституції України не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, у відповідності до ст. 379 Цивільного кодексу України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, предметом опису та арешту Відповідача було нежитлове приміщення, розташоване по пр-ту. Ювілейному, 30-а , яке не відноситься до поняття житла.

Протилежного суду не доведено.

Твердження Відповідача про складення приватним виконавцем постанови про опис та арешт майна боржника без належного повідомлення Відповідача є безпідставними, оскільки ані Законом №606-XIV, ані Інструкцією не передбачено обов`язок державного виконавця повідомляти боржника про опис майна. Відповідачем не наведено доводів та не надано доказів порушення своїх прав як сторони в виконавчому процесі, пов`язаних з неповідомленням його заздалегідь про проведення приватним виконавцем опису та арешту майна.

З будь-якими заявами щодо внесення додаткових відомостей або проведення додаткових дій, боржник до приватного виконавця не звертався.

Також боржнику було достовірно відомо, що у разі добровільного невиконання ним протягом встановленого Постановою строку вимог виконавчого документа подальше його виконання буде здійснюватися у примусовому порядку.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у справі № 922/1934/18 ґрунтується на дотриманні норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Карасьова Андрія Петровича м.Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019р. у справі № 922/1934/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.07.2019р. у справі № 922/1934/18 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Фізичну особу-підприємця Карасьова Андрія Петровича м.Харків.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 30.08.2019.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна