ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2779/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача не з`явився,

від відповідача Заржицька В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар»

на рішення господарського суду Одеської області від 10.04.2019, ухвалене суддею Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 19.04.2019

у справі № 916/2779/18

за позовом Приватного підприємства «Аграрне Золото України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар»

про стягнення 968842,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Приватне підприємство «Аграрне Золото України» (далі ПП «Аграрне Золото України») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» (далі ТОВ «ТД «Дельта Вілмар»), в якому просило суд (з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог від 20.02.2019 та від 06.03.2019) стягнути з останнього 1670883,76 грн., з яких: 1404082,78 грн. основного боргу, 195730,85 грн. пені, 16310,90 3% річних та 54759,23 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем (як покупцем) умов договору поставки №SFS959 від 18.09.2018 (далі договір) в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару (соняшника), у зв`язку з чим у ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» виникла заборгованість перед ПП «Аграрне Золото України» на яку нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про те, що листом від 30.11.2018 він запитав у позивача підтвердження включення сум ПДВ до відповідних декларації до Державної фіскальної служби в порядку п. 7.5 договору та одночасно повідомив про застосування права притримання коштів у сумі 1404082,78 грн. до отримання оригіналів запитаних документів. За наведених обставин, враховуючи правомірне притримання відповідачем грошових коштів, час виконання зобов`язань за договором є таким, що не настав, а відтак позовні вимоги про стягнення простроченої заборгованості, а також штрафів, пені, відсотків річних не підлягають задоволенню.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.04.2019 провадження у справі № 916/2779/18 в частині вимог ПП «Аграрне Золото України» про стягнення з ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» 702041,39 грн. основного боргу закрито на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України (відсутній предмет спору).

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/2779/18 позов ПП «Аграрне Золото України» задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» 702041, 38 грн. основного боргу, 95003,96 грн. пені, 7917 грн. 3 % річних, 36084,94 грн інфляційних втрат та 12614,33 грн. витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про неналежне виконання відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Суд зазначив про правомірність притримання відповідачем грошових коштів в розмірі 1404082,78 грн., які підлягали сплаті позивачу в якості оплати поставленого товару лише з 22.12.2018 по 14.01.2019.

Щодо права відповідача на одностороннє вирахування суми, зазначеної у податковому повідомленні рішенні, з суми, що підлягає оплаті позивачу, господарський суд зазначив, що після того, як відповідач повідомив позивача про одностороннє вирахування 1404082,78 грн., відповідачем здійснено оплату позивачу грошових коштів в сумі 702041,39 грн. Після проведеної оплати жодного повідомлення позивачу про те, що відповідач скористався наданим йому умовами п.8.5.3 договору правом останній позивачу не надав.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції зазначив про його помилковість, здійснив власний розрахунок, відповідно до якого сума пені склала 95003,96 грн., 3 % річних - 7917 грн., інфляційних втрат - 36084,94 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, яка мотивована наступним.

Сплив строку притримання відповідачем 1404082,78 грн. не відбувся, оскільки в порушення п. 7.5. договору позивачем не надано декларації, поданої до Державної фіскальної служби. Враховуючи той факт, що строк правомірності притримання відповідачем коштів судом було розраховано та обмежено помилково, позовні вимоги про стягнення пені, 3% та інфляційних втрат взагалі не підлягають задоволенню.

Суд дійшов помилкового висновку про те, що після того, як відповідач повідомив позивача про одностороннє вирахування 1404082,78 грн. відповідачем здійснено оплату позивачу грошових коштів в сумі 702041,39 грн., а після проведення оплати, жодного повідомлення позивачу про те, що відповідач скористався наданим йому умовами п. 8.5.3. договору правом, не надав.

Суд не врахував факт правомірності притримання відповідачем спірних коштів принаймні до моменту їх вирахування (а за відсутності належного доказу надання декларації до Державної фіскальної служби і по теперішній час), правомірність та фактичність набуття права на згадані кошти, дійшов хибного висновку про наявність на момент винесення рішення боргу за договором поставки.

При цьому, скаржник зазначив, що незважаючи на застосоване відповідачем право притримання та вирахування коштів, ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» 16.04.2019 сплачено на користь ПП «Аграрне Золото України» 702041,39 грн.

Враховуючи викладене, відповідач просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/2779/18, прийняти нове рішення, яким позов ПП «Аграрне Золото України» про стягнення з ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» грошових коштів залишити без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 (головуючий суддя Будішевська Л.О., судді Таран С.В., Мишкіна М.А.) за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 21.06.2019, роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 21.06.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, розгляд справи № 916/2779/18 призначено на 08.08.2019 о 10:00 год.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, зокрема, про безпідставність вимог скаржника повністю скасувати рішення господарського суду Одеської області від 19.04.2019 у справі № 916/2779/18, оскільки борг було визнано відповідачем та частково сплачено.

У зв`язку з перебуванням судді-учасника колегії Мишкіної М.А. у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду № 519 від 05.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 916/2779/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019 для розгляду апеляційної скарги ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 справу прийнято до провадження вищевизначеним складом колегії суддів за правилами спрощеного позовного провадження зі стадії підготовки справи до апеляційного розгляду, роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 19.08.2019 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань, призначено справу № 916/2779/18 до розгляду на 22.08.2019 о 10:00 год.

В судове засідання 22.08.2019 з`явився представник відповідача, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі № 916/2779/18 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПП «Аграрне Золото України».

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки свого представника не повідомив, у зв`язку з чим судова колегія у відповідності до положень п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України дійшла висновку про можливість розгляду даної справи за його відсутності.

Крім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 07.08.2019 явка представників учасників справи не визнавалась обов`язковою, учасників справи попереджено, що незабезпечення в судове засіданні апеляційної інстанції своїх представників не буде перешкоджати розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

18.09.2018 між ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» (покупець) та ПП «Аграрне Золото України» (постачальник) укладено договір поставки №SFS959, відповідно до умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність, а покупець прийняти та оплатити соняшник врожаю 2018 року українського походження, на умовах, викладених у цьому договорі.

Постачальник зобов`язаний поставити товар у строк з 18.09.2018 по 28.09.2018 (п. 3.1 договору).

Згідно п. 4.1. договору, ціна за одну тону товару складає 8458,33 грн. + ПДВ 20% 1691,97 грн., всього з ПДВ 10150 грн. Загальна вартість договору 20299992 грн. 20% 3383332 грн. (допустиме відхилення загальної вартості договору +/- %).

Пунктом 5.1. договору передбачено, що покупець здійснює оплату повної вартості прийнятого товару на поточний рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів за днем після приймання покупцем товару за якістю і кількістю в місці поставки, а також отримання:

а) факсової або сканованої копії рахунку-фактури постачальника, в якому зазначені банківські реквізити;

б) оригіналів складських документів, карток аналізу зерна;

в) факсової або сканованої копії видаткової накладної, складеної на паперовому носії з дотриманням вимог до обов`язкових реквізитів, які мають містити первинні документи згідно статті 9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»;

г) податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством України.

У випадку ненадання постачальником всіх вищезазначених документів покупець має право на власний вибір, або оплатити товар без таких документів, або відмовитись від оплати товару, з покладанням всіх понесених витрат на постачальника.

Обов`язок покупця щодо оплати товару є виконаним в момент списання грошових коштів з поточного рахунку покупця (п. 5.2 договору).

Покупець має право притримати оплату 20% вартості поставленого товару до моменту реєстрації постачальником податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в ЄРПН та дотримання всіх вимог п. 8.5 (п. 5.3. договору).

Відповідно до пунктів 7.3, 7.4 договору у випадку прострочення оплати товару покупцем понад строку, вказаного в п. 5.1 договору (за винятком випадків, коли затримка оплати викликана неналежним виконанням зобов`язань постачальником), покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше 10 % від загальної вартості договору. Сплата неустойки не звільняє від сторони від виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно п. 7.5 договору, покупець має право притримати оплату 20 % загальної вартості поставленого товару, вказаної у п. 4.1 цього договору до моменту підтвердження сум ПДВ в формі декларації, наданої до Державної фіскальної служби.

Пунктом 8.5.3 договору визначено, що у разі якщо покупцем отримано податкове повідомлення-рішення на підставі акту перевірки покупця стосовно правовідносин між покупцем та постачальником, в тому числі по всьому ланцюгу контрагентів постачальника, покупець має право в односторонньому порядку вирахувати суму, зазначену в такому податковому повідомленні-рішенні (з урахуванням штрафу та пені), з сум, що підлягають оплаті постачальнику за будь-яким договором між покупцем та постачальником, а якщо ці суми вже раніше були перераховані покупцем постачальник зобов`язаний їх повернути покупцю протягом 7-ми календарних днів з моменту направлення покупцем відповідної вимоги постачальнику. Постачальник за цим пунктом не має права на стягнення штрафних санкцій з покупця.

18.09.2018 між ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» та ПП «Аграрне Золото України» укладено додаткову угоду № 1 до договору, в якій п. 3.1 договору викладено в наступній редакції: «постачальник зобов`язаний поставити товар у строк з 18.09.2018 по 19.10.2018» (а.с.16 т.1).

На виконання умов договору з 27.09.2018 по 12.10.2018 ПП «Аграрне Золото України» поставило ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» товар на загальну суму 19284992,40 грн., а саме:

- 27.09.2018 поставлено товар на суму 6292997,52 грн., (в т.ч. ПДВ 1048832,92 грн.), що підтверджується видатковою накладною № 450 від 27.09.2018 (а.с.17 т.1);

- 02.10.2018 поставлено товар на суму 4567498,20 грн., (в т.ч. ПДВ 761249,7 грн.), що підтверджується видатковою накладною № 458 від 02.10.2018 (а.с.18 т.1);

- 08.10.2018 поставлено товар на суму 3349498,68 грн. (в т.ч. ПДВ 558249,78 грн.), що підтверджується видатковою накладною № 462 від 08.10.2018 (а.с.19 т.1);

- 12.10.2018 поставлено товар на суму 5074998,00 грн. (в т.ч. ПДВ 845833,00 грн.), що підтверджується видатковою накладною № 472 від 12.10.2018 (а.с.20 т.1).

ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» за поставлений товар розрахувався частково в сумі 17880909,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та виписками по особовому рахунку ПП «Аграрне золото України», а саме:

- 28.09.2018 сплачено 5244164,60 грн. за рахунком № 360 від 27.09.2018;

- 03.10.2018 сплачено 3806248,50 грн. за рахунком № 368 від 02.10.2018;

- 08.10.2018 сплачено 2791248,90 грн. за рахунком № 374 від 08.10.2018;

- 09.10.2018 сплачено 1048832,92 грн. за рахунком № 360 від 27.09.2018;

- 16.10.2018 сплачено 761249,70 грн. за рахунком № 368 від 02.10.2018;

- 16.10.2018 сплачено та 4229165,00 грн. за рахунком № 380 від 12.10.2018.

Отже у відповідача виникла заборгованість за поставлений позивачем товар у сумі 1404082,78 грн.

Листом (вих. № 201/1 від 30.11.2018) відповідач просив позивача надати підтвердження включення сум ПДВ до відповідних декларацій з ПДВ, а також повідомив про застосування п. 7.5 договору, а саме права притримання коштів у розмірі 1404082,78 грн. до отримання оригіналів запитуваних документів (а.с.52 т.1).

Вказаний лист відповідач направив позивачу 14.12.2018, про що свідчить опис вкладення до цінного листа (а.с.54 т.1) та фіскальний чек (а.с.53 т.1). Згідно з відомостями щодо пошуку поштових відправлень, що містяться на офіційному сайті Укрпошти, позивачем вказаний лист отримано 22.12.2018.

Листом (вих. № 2712/18-1 від 27.12.2018) позивач повідомив, що відповідно до положень Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, податкова звітність з ПДВ подана підприємством за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc» у встановлені законодавством строки в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у встановленому порядку. Також позивач підтвердив, що суми податку на додану вартість за операціями між сторонами включені до відповідних податкових декларацій з ПДВ та зауважив, що вказана інформація також відображається у програмному забезпеченні «M.E.Doc» ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар».

Відповідачем вказаний лист отримано 14.01.2019, про що свідчать відомості щодо пошуку поштових відправлень, що містяться на офіційному сайті Укрпошти.

Предметом спору у даній справі (з урахуванням часткової сплати відповідачем основного боргу під час розгляду справив суді першої інстанції) є вимога ПП «Аграрне золото України» стягнути з ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» 702041,38 грн. основного боргу, 195730,85 грн. пені, 16310,90 3% річних та 54759,23 грн. інфляційних втрат з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару.

Частково задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем правомірно притримано грошові кошти у розмірі 1404082,78 грн. лише з 22.12.2018 по 14.01.2019; після того, як відповідач повідомив позивача про одностороннє вирахування 1404082,78 грн., відповідачем здійснено оплату в сумі 702041,39 грн., а після проведеної оплати відповідач не надав позивачу жодного повідомлення про те, що він скористався наданим йому умовами п. 8.5.3 договору правом (вирахування суми).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Як вже зазначалось раніше, поставлений позивачем товар вартістю 19284992,40 грн. відповідач оплатив частково в сумі 17880909,62, а з урахуванням часткової сплати відповідачем основного боргу під час розгляду справи в суді першої інстанції - 18582951 грн.

Таким чином основний борг відповідача за поставлений позивачем товар становить 702041,38 грн.

Щодо доводів скаржника про те, що сплив строку притримання 1404082,78 грн. не відбувся, оскільки в порушення п. 7.5. договору позивачем не надано декларації, поданої до Державної фіскальної служби, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 7.5 договору передбачено, що покупець має право притримати оплату 20 % загальної вартості поставленого товару, вказаної у п. 4.1 цього договору до моменту підтвердження сум ПДВ в формі декларації, наданої до Державної фіскальної служби.

Відповідач повідомив позивача про притримання грошових коштів у розмірі 1404082,78 грн. 22.12.2018 (лист вих. № 201/1 від 30.11.2018) до моменту підтвердження позивачем включення сум ПДВ до відповідних декларацій.

Відповідне підтвердження позивача про включення сум ПДВ до податкових декларацій відповідач отримав 14.01.2019 (лист вих. № 2712/18-1 від 27.12.2018).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інтонації про те, що відповідач правомірно притримав грошові кошти у відповідності до п. 7.5. договору лише з 22.12.2018 по 14.01.2019.

Посилання скаржника на те. що позивач не надав відповідачу належних доказів подання податкової декларації до Державної фіскальної служби України колегією суддів не приймається до уваги, оскільки відповідач не був позбавлений можливості самостійно перевірити подання позивачем відповідних декларацій за допомогою програми «M.E.Doc».

Щодо доводів скаржника про його право на одностороннє вирахування суми, зазначеної у податковому повідомленні рішенні, з суми, що підлягає оплаті позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 8.5.3 договору у разі якщо покупцем отримано податкове повідомлення-рішення на підставі акту перевірки покупця стосовно правовідносин між покупцем та постачальником, в тому числі по всьому ланцюгу контрагентів постачальника, покупець має право в односторонньому порядку вирахувати суму, зазначену в такому податковому повідомленні-рішенні (з урахуванням штрафу та пені), з сум, що підлягають оплаті постачальнику за будь-яким договором між покупцем та постачальником, а якщо ці суми вже раніше були перераховані покупцем постачальник зобов`язаний їх повернути покупцю протягом 7-ми календарних днів з моменту направлення покупцем відповідної вимоги постачальнику. Постачальник за цим пунктом не має права на стягнення штрафних санкцій з покупця.

В матеріалах справи міститься Акт від 18.02.2019 № 13/28-10-49-14/36369434 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» з метою перевірки відповідності формування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації за листопад 2018 року з урахуванням уточнюючого рахунку. Проведеною перевіркою встановлено завищення показника на загальну суму 3393285 грн. по взаємовідносинах з ПП «Аграрне золото України» та ТОВ «АЛЕКС». В ході перевірки було встановлено здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з постачальником ПП «Аграрне золото України» у зв`язку із придбанням товару на загальну суму 19284992 грн., в тому числі ПДВ 3214165 грн. Розрахунки проведено безготівковими коштами відповідно до платіжних доручень. Станом на 30.11.2018 кредиторська заборгованість становить 1404082,78 грн. В акті зазначено, що неможливо встановити джерело походження соняшнику, який в подальшому був реалізований ПП «Аграрне золото України» на адресу ТОВ «Торговий дім «Дельта Вілмар» у вересні-жовтні 2018, з урахуванням відсутності, по ланцюгу постачання, виробників вказаного товару, відсутності придбання соняшника у неплатників ПДВ (згідно наданих декларацій з ПДВ вищевказані постачальники по ланцюгу постачання не здійснювали декларування придбання товарів (робіт, послуг) без ПДВ.

В матеріалах справи також міститься податкове повідомлення-рішення №, прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 07.03.2019, згідно з яким розмір невід`ємного значення суми ПДВ зменшено на суму 3393285 грн., з них 3214165 грн. по взаємоопераціях з ПП «Аграрне Золото України».

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач 29.03.2019 та 16.04.2019 оплатив позивачу основну заборгованість на загальну суму 1404082,78 грн., що спростовує його доводи про вирахування суми.

Жодного повідомлення позивачу про те, що відповідач скористався наданим йому умовами п. 8.5.3 договору правом, останній не надав.

Крім того, штрафні санкції нараховані позивачем за період з 06.10.2019 по 14.02.2019, а податкове повідомлення-рішення № прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби 07.03.2019, тобто за межами періоду нарахування штрафних санкцій.

Щодо посилання скаржника на те, що ТОВ «ТД «Дельта Вілмар» 16.04.2019 сплачено на користь ПП «Аграрне Золото України» 702041,39 грн., колегія суддів зазначає, що сплата зазначеної суми відбулась після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, тому підстави для його скасування в цій частині також відсутні.

Рішення господарського суду Одеської області від 19.04.2019 у справі № 916/2779/18 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 10.04.2019 у справі №916/2779/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.08.2019.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук