РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/6299/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю «Київбуд Холдинг»
докомунального підприємства «Позняки-Інвест-УКБ Дарницького району міста Києва»
простягнення 3 399 522,58 грн.

Представники учасників справи:

від позивача Малюк Є.Є., довіреність № 45 від 11.06.2019

від відповідача не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київбуд Холдинг» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства «Позняки-Інвест-УКБ Дарницького району міста Києва» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 3 399 522,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/6299/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.06.2019.

18.06.2019 до загального відділу діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, з посиланням на п.п. 3.2-3.5 Договору, проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні, вказуючи на те, що обсяг коштів, передбачений Програмою економічного і соціального розвитку м. Києва на 2017 рік, затвердженою рішенням Київської міської ради від 12.12.2016 № 553/1557, для фінансування робіт за Договором був недостатнім, а Програмою економічного та соціального розвитку м. Києва на 2018-2020 роки, затвердженою рішенням Київської міської ради від 21.12.2017 № 1042/4049, бюджетне фінансування робіт за Договором на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016 взагалі не передбачене.

Крім цього, відповідачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване необхідністю відповідача бути присутнім на огляді об`єктів будівництва за межами міста.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 судом на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 11.07.2019.

26.06.2019 до загального відділу діловодства суду від позивача надійшли клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а також відповідь на відзив на позовну заяву, в якій сторона проти доводів відповідача заперечує з посиланням на те, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення змовника від обов`язку з оплати робіт за Договором за умови їх належного прийняття та відсутності обґрунтованих зауважень щодо їх обсягу та/або вартості.

У судовому засіданні 11.07.2019, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 06.08.2019.

Представник позивача в судове засідання 06.08.2019 з`явився, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 06.08.2019 не з`явився, хоча про дату та час проведення останнього був повідомлений належним чином.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи 06.08.2019, судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвалу від 11.07.2019 направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, проте конверт з ухвалою від 11.07.2019 до суду не повернувся.

При цьому, згідно з інформацією, наявною на сайті УДППЗ «Укрпошта» в сервісі «Відстежити», рекомендований лист з повідомленням № 340, яким на адресу відповідача направлялась ухвала суду від 11.07.2019, значиться в стані «відправлення не вручене під час доставки, інші причини».

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин, у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

У той же час, судом також враховано, що ухвали суду від 20.05.2019, 25.06.2019 відповідачем отримувались за адресою його місцезнаходження, що свідчить про те, що відповідачу було відомо про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/6299/19.

Водночас, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду від 11.07.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, суд звертає увагу, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 року № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону, беручи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представника відповідача про причини його неявки в судове засідання 06.08.2019, суд вирішив розглянути дану справу за відсутності такого учасника справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 06.08.2019, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На виконання вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.12.2016 між КП «Позняки-Інвест-УКБ» Дарницького району міста Києва» (замовник) та ТОВ «Київбуд Холдінг» (виконавець) було укладено Договір на виконання проектних робіт № 10/16 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець приймає на себе зобов`язання з виконання робіт по проектуванню «Реконструкція загальноосвітньої школи № 305 на вул. Леніна, 53 Дарницького району м. Києва» (стадія - Проект), а замовник приймає на себе зобов`язання здійснити оплату за виконані Проектні роботи згідно з умовами цього договору.

Проектні роботи виконуються на підставі завдання на проектування, діючих ДБН з з погодженням проектно-кошторисної документації з Головним Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації та іншими організаціями та установами відповідно до діючого законодавства (п. 1.2 Договору).

Пунктом 1.3 Договору визначено, що приймання та оцінка виконаних проектних робіт здійснюється згідно з вимогами завдання на проектування, вимогами погоджувальних організацій, що надали відповідні технічні умови та діючих ДБН.

Найменування робіт: Проектно-вишукувальні роботи (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору згідно з кошторисами (пропозиціями) на Проектні роботи та Протоколом погодження договірної ціни (Додаток 1, 2) ціна цього Договору становить 6 100 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 1 016 666,67 грн.

Згідно з п. 3.1 Договору оплата проектних робіт проводиться замовником проміжними платежами за фактично виконані роботи та відповідно до п. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України, але не більше 85% загальної вартості договору. Остаточний розрахунок в розмірі 15% по Договору буде сплачений замовником після отримання від виконавця оформленого та погодженого відповідно до завдання на проектування повного комплексу проектної документації.

Оплата робіт згідно з цим договором, здійснюється замовником на підставі підписаних замовником та виконавцем актів здачі-приймання виконаних робіт та протягом п`яти робочих днів з моменту надходження коштів на рахунок замовника від головного розпорядника бюджетних коштів згідно з підписаними актами здачі-приймання виконаних робіт. Замовник сплачує вартість робіт за цим договором шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця (п. 3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом трьох банківських днів з дати отримання замовником коштів бюджетного призначення на свій рахунок для фінансування даного об`єкту.

Джерело фінансування - бюджетні кошти. Фінансування здійснюється в межах асигнувань наданих головним розпорядником коштів. Зобов`язання замовника стосовно виконання даної угоди виникають по факту надходження коштів на розрахунковий рахунок замовника (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 3.5 Договору при незабезпеченості фінансування вартості робіт в поточному році порядок виконання умов договору переноситься на наступний рік в межах запланованого фінансування.

Згідно з п. 4.1 Договору строки виконання всіх стадій робіт у повному обсязі згідно п. 1.1, 1.2 встановлюються договором, визначаються датою їх початку та закінчення: початок _________ 2016 р.; закінчення - 31.12.2016 року. Невід`ємною частиною договору є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку та закінчення всіх видів (етапів, комплексів) робіт, передбачених договором (додаток 3 до договору). При відсутності фінансування строки виконання договору подовжуються, вносяться зміни до календарного графіку виконання та фінансування робіт.

Датою завершення виконавцем робіт вважається прийняття замовником готової проектно-кошторисної документації та отримання позитивного висновку експертизи, згідно з накладною. Документація видається замовнику в чотирьох примірниках в твердій копії (на папері) на будь-якому електронному носії, при необхідності узгодивши тип програмного забезпечення, рекомендованого для використання Мінбудом України. Додаткові примірники документації, які видаються на прохання замовника, оплачуються окремо (п. 4.2 Договору).

Відповідно до 4.3 Договору передача замовнику проектної документації здійснюються згідно з накладною та актом здачі-приймання.

Підпунктом 5.3.1 Договору передбачено обов`язок виконавця виконати проектно-вишукувальні роботи згідно з вимогами завдання на проектування та державних будівельних норм і правил у встановлені графіком виконання робіт строки і передати їх замовнику, а замовник, у свою чергу, відповідно до п.п. 5.1.2 Договору зобов`язався здійснити своєчасне прийняття якісно виконаних виконавцем робіт та їх оплату.

Договір відповідно до п. 9.1 вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання робіт по даному договору відповідно до графіку виконання проектно-вишукувальних робіт та фінансування, а саме з __.__.2016 до 31.12.2016.

22.12.2016 сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016, згідно з п. 1 якої погоджено п. 2.1 Договору доповнити абзацом наступного змісту: «Вартість виконання проектно-кошторисних робіт щодо об`єкта: «Реконструкція загальноосвітньої школи № 305 на вул. Леніна, 53 Дарницького району м. Києва», які підлягають виконанню «Виконавцем» у 2016 році, становить 2 700 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 450 000,00 грн., відповідно програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2016 р.».

Пунктом 2 вказаної Додаткової угоди сторони погодили, що порядок виконання договору на загальну суму 3 400 000,00 грн., у тому числі ПДВ - 566 666,67 грн., переноситься на 2017 рік, що відображається у календарному графіку виконання етапів робіт та плані фінансування, що є невід`ємною частиною даної додаткової угоди.

26.12.2017 сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016, згідно з п. 1 якої погоджено п. 2.1 Договору доповнити абзацом наступного змісту: «Вартість виконання проектно-кошторисних робіт щодо об`єкта: «Реконструкція загальноосвітньої школи № 305 на вул. Леніна, 53 Дарницького району м. Києва», які підлягають виконанню «Виконавцем» у 2016 році, становить 2 700 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 450 000,00 грн., відповідно програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2016 р.».

Пунктом 2 вказаної Додаткової угоди сторони погодили, що порядок виконання договору на загальну суму 3 400 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 566 666,67 грн. переноситься на 2018 рік, що відображається у календарному графіку виконання етапів робіт та плані фінансування, що є невід`ємною частиною даної додаткової угоди.

29.12.2018 сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016, згідно з п. 1 якої погоджено п. 2.1 Договору доповнити абзацом наступного змісту: «Вартість виконання проектно-кошторисних робіт щодо об`єкта: «Реконструкція загальноосвітньої школи № 305 на вул. Леніна, 53 Дарницького району м. Києва», які підлягають виконанню «Виконавцем» у 2016 році, становить 2 700 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 450 000,00 грн., відповідно програми економічного і соціального розвитку міста Києва на 2016 р.».

Пунктом 2 вказаної Додаткової угоди сторони погодили, що порядок виконання договору на загальну суму 3 400 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 566 666,67 грн. переноситься на 2019 рік, що відображається у календарному графіку виконання етапів робіт та плані фінансування, що є невід`ємною частиною даної додаткової угоди.

Аналіз змісту вказаних вище додаткових угод до основного договору свідчить про те, що сторонами не було внесено змін до умов договору, що стосуються строку оплати робіт, а фактично, серед іншого, зафіксовано відсутність фінансування робіт за рахунок бюджетних коштів на моменту укладення додаткових угод та внесено зміни до графіку такого фінансування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були виконані роботи згідно з договором на загальну суму 6 099 522,58 грн., а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами здачі-приймання проектних робіт № 1 від 26.12.2016 на суму 2 700 000,00 грн., № 2 від 14.05.2017 на суму 1 013 593,69 грн., № 3 від 04.06.2017 на суму 1 470 928,89 грн. та № 4 від 01.07.2017 на суму 915 000,00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Однак, відповідач за виконані роботи розрахувався частково, внаслідок чого у комунального підприємства «Позняки-Інвест-УКБ Дарницького району міста Києва» утворилась заборгованість у сумі 3 399 522,58 грн. за виконані роботи за актами здачі-приймання проектних робіт № 2 від 14.05.2017 на суму 1 013 593,69 грн., № 3 від 04.06.2017 на суму 1 470 928,89 грн. та № 4 від 01.07.2017 на суму 915 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами № 249 від 19.07.2018, № 32/2 від 24.08.2018 та № 35 від 06.12.2018, в яких просив вжити заходів щодо оплати заборгованості за договором за виконані роботи, зазначені в актах № 2 від 14.05.2017 на суму 1 013 593,69 грн., № 3 від 04.06.2017 на суму 1 470 928,89 грн. та № 4 від 01.07.2017 на суму 915 000,00 грн., які отримані відповідачем 19.07.2018, 27.08.2018 та 06.12.2018 відповідно.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, зокрема погашення заборгованості в розмірі 3 399 522,58 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 10/16 від 02.12.2016, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

Частиною 1 ст. 889 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач зазначає, що умовами укладеного сторонами договору передбачено, що оплата робіт здійснюється у разі надходження коштів від головного розпорядника бюджетних коштів, при цьому Програмою економічного та соціального розвитку міста Києва на 2018-2020 роки не передбачено фінансування об`єкту за Договором на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, укладаючи з позивачем Додаткові угоди № 1, № 2 та № 3 до Договору, якими сторони змінили графік фінансування робіт по об`єкту: «Реконструкція загальноосвітньої школи № 305 на вул. Леніна, 53 Дарницького району м. Києва», був обізнаний про необхідність здійснення оплати за фактично виконані виконавцем та прийняті замовником роботи за Договором на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016, а тому посилання відповідача на те, що Програмою економічного та соціального розвитку міста Києва на 2018-2020 роки не передбачено фінансування об`єкту за Договором на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016, як на підставу для звільнення відповідача від виконання зобов`язань з оплати виконаних робіт, не беруться судом до уваги.

Суд також враховує, що відповідно до частини 2 статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, "отримання бюджетного фінансування", не може розглядатись як встановлення терміну виконання обов`язку замовника з оплати виконаних робіт, з огляду на те, що поняття "термін" передбачає вказівку на подію, яка має неминуче настати, тоді як умова про "надходження бюджетного фінансування" такої вказівки не містить.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови Договору на виконання проектних робіт № 10/16 від 02.12.2016 і положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 399 522,58 грн. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київбуд Холдинг» задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства «Позняки-Інвест-УКБ Дарницького району міста Києва» (02096, м. Київ, вул. Ялтинська, 14; ідентифікаційний код 31723240) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київбуд Холдинг» (04116, м. Київ, вул. Ванди Василевської, буд. 13, корп. 1; ідентифікаційний код 40212434) 3 399 522 (три мільйони триста дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот двадцять дві) грн. 58 коп. основного боргу та 50 992 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 84 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2019.

Суддя О.Г. Удалова