Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Справа № 906/655/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

секретар судового засідання: Зоренко О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Сероветник О.А. (адвокат, ордер від 30.07.19), Кудак А.М. (адвокат, ордер від 30.07.19)

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ващенка Олега Миколайовича

до Комунального підприємства "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради

про стягнення 477695,83 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 477695,83 грн., з яких: 400000,00грн. боргу за оренду обладнання по договору оренди від 02.01.19; 28869,96грн. пені; 6531,87грн. інфляційних; 2294,00грн. 3 % річних. Крім того, заявлено до стягнення 7165,44грн. судового збору та 40000,00грн. витрат на правничу допомогу.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причину неявки суд не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Таким чином, відповідач не скористався своїм правом наданим йому ст.46 ГПК України, бути присутнім у судовому засіданні та надати свої заперечення по суті позову.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.165 ГПК України є правом відповідача, а не його обов`язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Ващенком Олегом Миколайовичем (орендодавець/відповідач) та Комунальним підприємством "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради (орендар/позивач) укладено договір оренди за умовами якого ФОП Ващенко О.М. передав, а КП "Шляхрембуд" прийняв в тимчасове оплатне користування майно, а саме: навантажувач (компактор) марки HANOMAG CL240S/N,1996 року випуску, двигун № НОМЕР_5, заводський № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , свідоцтво про державну реєстрацію № НОМЕР_3 , що перебуває на обліку в ГУ Держпродспожив служби у Житомирській області. Вказана обставина підтверджується підписаним сторонами Актом прийому-передачі №1 від 02.01.2019 року (а.с.16,20).

Відповідно до п 2.1. Договору, Орендар використовує орендоване за цим Договором обладнання за його призначенням для утримання та експлуатації полігону твердих побутових відходів в урочищі Ржатківка.

Згідно п. 4.1. Договору, початок перебігу строку оренди обладнання, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати підписання акту прийому-передачі. Строк оренди - до 31.12.2019 року (п. 4.2. Договору).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що Орендар сплачує орендну плату Орендодавцю за весь строк користування орендованим обладнанням починаючи з дати підписання акта прийому-передачі обладнання в оренду та закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання Орендодавцю. Розмір орендної плати - 80000,00 гривень з врахуванням заробітної плати машиніста-бульдозериста, без ПДВ (пункт 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.7 Договору, орендна плата сплачується Орендарем щомісячно не пізніше 15 числа місяця слідуючого за тим, за який проводиться оплата.

Відповідно до п 6.3. Договору орендна плата сплачується Орендарем в безготівковій формі на рахунок орендодавця на підставі виставленого рахунку. Неотримання Орендарем рахунку Орендодавця не позбавляє його обов`язку своєчасно сплачувати орендну плату. В разі неотримання рахунку, Орендар повинен самостійно сплатити орендну плату згідно умов Договору, інакше, Орендар буде вважатися таким, що прострочив платіж.

Пунктом 8.1.5. Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендні платежі.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач зазначає, що за період з січня 2019 по травень 2019 відповідач орендні платежі не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 400000,00грн., що підтверджується підписаним сторонами Актом звірки розрахунків (а.с.21).

24.05.19 позивач надіслав відповідачу вимогу №13 про сплату боргу та рахунки для його оплати, які відповідач отримав 30.05.19, однак борг не сплатив (а.с.22-29).

04.06.19 позивач надіслав відповідачу претензію за №18 про сплату заборгованості, яку відповідач залишив без відповіді та задоволення ( а.с.31).

Договір оренди від 02.01.19 розпочав діяти не з першого числа січня місяця, однак сторони підписали акт звірки, в якому відповідач визнав заборгованість станом на 01.06.19 в розмірі 400000,00грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 400000,00грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.9.1.2 договору просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 28869,96грн., на підставі п.9.1.1 договору просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 40000,00грн., що становить 10% від суми боргу (а.с.10).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.1.1. Договору передбачено, що за прострочення оплати, Орендар сплачує Орендодавцю штраф у розмірі 10 % від простроченої суми боргу.

Пунктом 9.1.2. Договору передбачено, що за кожен день прострочки внесення орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі 0,5% від несвоєчасно сплаченої грошової суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, вважає його правильним, тому вимога про стягнення штрафу підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково, в розмірі 27300,82грн., оскільки розрахунки за квітень і травень виконані арифметично не вірно.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 6531,87грн. інфляційних та 2294,00 грн. 3% річних .

Щодо нарахування 3% річних, то задоволенню в обсязі нарахованому позивачем підлягає вимога про стягнення 2294,00 грн. 3% річних, оскільки остання є законною та відповідає обставинам справи.

Що стосується стягнення інфляційних у розмірі 6531,87грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно абз. 2, 3 п.3.3 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на викладене, індекс інфляції має нараховуватись в наступному місяці за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж, однак позивач врахував індекс інфляції за місяць, в якому настав строк виконання зобов`язання.

Позивачем нараховані інфляційні по травень 2019 включно.

За оренду за січень для розрахунку береться сукупний індекс інфляції з березня по травень, який становить 102,62%, за лютий, з квітня по травень - 101,71%, за оренду за березень береться індекс інфляції за травень - 100,7%. Оскільки останнім днем для орендної плати за квітень є 15 травня, індекс інфляції може бути врахований лише починаючи з червня.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування інфляційних, господарський суд вважає, що правомірним є нарахування інфляційних в сумі 4023,49грн.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у судове засідання не з`явився, докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 473618,31грн., з яких: 400000,00грн. боргу, 40000,00грн. штрафу, 27300,82грн. пені, 2294,00грн. річних, 4023,49грн. інфляційних. Вимога про стягнення 1569,14грн. пені, 2508,38грн. інфляціних не підлягає задоволенню.

Судовий збір в розмірі 7104,27грн., відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката, що виникли внаслідок порушення відповідачами своїх зобов`язань, на підставі договору про надання правової допомоги №22/05/19 від 22.05.19р. в розмірі 40000,00грн.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи Договір про надання правової допомоги №22/05/19 від 22.05.19, укладений між ФОП Ващенко О.М. та адвокатським бюро "Сероветник та партнери"; ордери на надання правової допомоги №050531 та №050532 з адвокатами Сероветником О.А. та Кудаком А.М. ; Акт надання послуг від 21.08.19 на суму 40000,00грн.; детальний опис виконаних адвокатом робіт на суму 40000,00грн.; платіжне доручення №56 від 25.06.19 на суму 40000,00грн.

У відповідності до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до ст.126,129 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами , у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача в розмірі 39658,57грн.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Шляхрембуд" Новоград-Волинської міської ради (Житомирська область, м.Новоград-Волинський, вул.Червоноармійська, 43, код 38613389) на користь Фізичної особи-підприємця Ващенка Олега Миколайовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_4 ) 400000,00 грн. боргу, 40000,00 грн. штрафу, 2294,00 грн. річних, 27300,82 грн. пені, 4023,49 грн. інфляційних, 7104,27 грн. судового збору, 39658,57 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3.Відмовити в позові в частині стягнення 1569,14 грн.пені, 2508,38 грн. інфляційних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.08.19

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-3- сторонам (рек. з повідом.)