УХВАЛА

02.09.2019Справа № 910/11606/19
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України

до Державного підприємства «Укрветсанзавод» в особі Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод»

про заборгованості у розмірі 40 257,81 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ковельське об`єднане управління Пенсійного фонду України звернулося до Господарського суду з позовом до Державного підприємства «Укрветсанзавод» в особі Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» про стягнення заборгованості у розмірі 40 257,81 грн.

Позов мотивовано тим, що за розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення», у відповідача наявна заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв`язку з їх несплатою за період з квітня 2019 року по липень 2019 року в сумі 40 257,81 грн.

Як встановлено Судом на момент звернення Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з позовом про стягнення заборгованості з відповідача та вирішення питання про відкриття про відкриття провадження у справі, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод» № 910/6968/16, провадження у якій порушено ухвалою Господарського суду міста Києва 15.06.2016.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань відносяться також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Також згідно з цією статтею поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на те, що заявлені позивачем вимоги виникли після порушення провадження у справі № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства «Укрветсанзавод», Суд доходить висновку про їх поточний характер.

Також частиною четвертою статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відповідно до частини восьмої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним щодо регулювання цих правовідносин у зв`язку з порушенням справи про банкрутство відповідача, до грошових зобов`язань відносить і зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, тому в разі наявності заборгованості в боржника перед органом Пенсійного фонду України такий орган набуває статусу кредитора.

Для таких грошових зобов`язань передбачений окремий порядок їх пред`явлення до боржника, а саме: щодо поточних вимог кредиторів - шляхом розгляду спору щодо таких вимог у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

При цьому законодавство з питань банкрутства не розрізняє кредиторські вимоги за суб`єктом їх пред`явлення - кредитором - особою публічного права чи кредитором - особою приватного права, винятком є лише спори, пов`язані з визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Ураховуючи суть спірних правовідносин, Суд дійшов висновку про те, що оскільки на момент звернення з позовом, який стосується стягнення заборгованості з Державного підприємства «Укрветсанзавод» в особі Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод», Господарським судом міста Києва стосовно відповідача порушено справу про банкрутство, то в силу приписів указаних норм цей позов Ковельського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України як кредитора також має бути розглянутий цим же судом.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 826/1866/17.

Частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до пункту 2 Правових висновків Верховного Суду у справах про банкрутство за січень - лютий 2018 року від 19.03.2018, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, особливість вирішення майнових спорів з вимогами до боржника, у тому числі про визнання договорів недійсними, полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси і проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

За наведених обставин, оскільки предметом позову у даній справі є стягнення з Державного підприємства "Укрветсанзавод" в особі Ковельської філії Державного підприємства «Укрветсанзавод» заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв`язку з їх несплатою за період з квітня 2019 року по липень 2019 року в сумі 40 257,81 грн., а справа про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод" № 910/6968/16 перебуває у провадженні судді Господарського суду міста Києва Яковенко А.В., Суд дійшов висновку, що позовна заява Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, позовні матеріали підлягають передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва в межах справи № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод".

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 27, 31, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Ковельського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з додатками передати за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду в межах справи № 910/6968/16 про банкрутство Державного підприємства "Укрветсанзавод".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 02.09.2019

Суддя Т.Ю. Трофименко