УХВАЛА

м. Київ

20.08.2019Справа № 910/7872/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В.В. розглянув заяву сторін про укладення мирової угоди у справі № 910/7872/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Союзенергомаш"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго"

про стягнення 469 696,93 грн,

Без виклику представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Союзенергомаш" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" (далі - відповідач) про стягнення 469696,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості товару за Договором поставки №ПТ-1110918 від 11.09.2018, внаслідок чого, за ним утворилась заборгованість в розмірі 400 000 грн. Крім того, позивач просив стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі статті 625 Цивільного кодексу України та пункту 7.3 договору 520,00 грн три проценти річних та 62 235,61 грн пені за порушення грошового зобов`язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.06.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.08.2019 судом ухвалено рішення (суддя Маринченко Я. В.), яким позов Товариства задоволений та стягнуто з відповідача на користь позивача 400 000,00 грн заборгованості, 520,00 грн три проценти річних, 62 235,61 грн пені, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 941,32 грн.

16.08.2019 через автоматизований відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від сторін у цій справі надійшла заява про укладення мирової угоди. У звязку із перебуванням судді Маринченка Я. В. у відпустці, за наслідками повторного автоматичного розподілу вказаної заяви остання була передана на розгляд судді Джарти В. В.

Розглянувши заяву сторін про укладення мирової угоди від 20.02.2019, заслухавши думку представників сторін та третіх осіб, суд зазначає наступне.

Згідно частини 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами частини 1 статті 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу (частина 2 статті 192 ГПК України).

Судом встановлено, що сторонами укладена мирова угода від 09.08.2019, проте подана до суду 16.08.2019.

Згідно частини 2 статті 192 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії (частина 3 статті 192 ГПК України).

Відповідно приписів частини 4 статті 192 Господарського процесуального кодексу України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Нормами частини 5 статті 192 ГПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Дослідивши зміст поданої суду на затвердження мирової угоди, суд дійшов висновку про відмову в її затвердженні. Такий висновок суду грунтується на тому, що подана заява про затвердження мирової угоди обгрунтована приписами статті 192, 193 ГПК України, у той час, як в цій справі прийнято рішення по суті позовних вимог, тобто спір вирішений шляхом ухвалення рішення.

Водночас суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам їх право укладення мирової угоди та подання її на затвердження в порядку статті 330 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що мирова угода, укладена між сторонами в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Керуючись статтями 46, 192, 231-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У затвердженні мирової угоди від 09.08.2019 у справі № 910/7872/18 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 20.08.2019 та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ