ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2019 р. Справа№ 910/1836/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року (повний текст складено 18.06.2019 року)

у справі № 910/1836/19 (суддя: Грєхова О.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинь"

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

2. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

3. Акціонерне товариство "Київенерго"

про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі в розмірі 363 936,22 грн

без виклику представників сторін

Встановив

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинь" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі в розмірі 363 936,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05017/4-09 від 05.10.2004 року, в частині здійснення розрахунків.

13.06.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

Господарський суд міста Києва зупинив провадження у справі №910/1836/19 до вирішення справи № 910/5871/19 своєю ухвалою від 14.06.2019 року (повний текст складено 18.06.2019 року).

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу у даній справі .

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, скаржник зазначив, що наявність судової справи, про визнання договору від 05.10.2004 року №05017/4-19 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі таким, що припинив дію, не унеможливлює розгляд даної справи та не впливає на надання правової оцінки доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 року справу № 910/1836/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року у справі № 910/1836/19.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2019, у зв`язку з перебуванням суддів Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А., у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/1836/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2019 року прийнято апеляційну скаргу заступника військового прокурора Центрального регіону України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року у справі №910/1836/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року - без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 283 353,25 грн за період з 01.02.2016 року по 30.11.2018 року, що виникла на підставі укладеного між сторонами договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05017/4-09 від 05.10.2004 року, а також нарахованих інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу.

В свою чергу, за доводами відповідача договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05017/4-09 від 05.10.2004 року припинив свою дію у 2017 році, в зв`язку з чим, звернувся до суду з позовною заявою про визнання Договору припиненим.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2019 року було відкрито провадження у справі № 910/5871/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Волинь" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання договору припиненим.

Так, предметом позову у справі № 910/5871/19, є визнання договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05017/4-09 від 05.10.2004 року недійсним, на підставі якого у даній справі позивач просить стягнути з відповідача заборгованість.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, в вищенаведеній справі будуть встановлені обставини щодо припинення чи неприпинення договору та відповідно його дії у період спірних правовідносин у даній справі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати:

а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок:

а) непідвідомчості;

б) обмеженості предметом позову;

в) неможливості розгляду тотожної справи;

г) певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Суд також зазначає, що під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

З огляду на викладене та враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є саме стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 283 353,25 грн за період з 01.02.2016 року по 30.11.2018 року, що виникла на підставі укладеного між сторонами договору на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 05017/4-09 від 05.10.2004 року, а у справі № 910/5871/19 безпосередньо буде встановлено припинення чи неприпинення договору, враховуючи черговість розгляду вимог у даних справах, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що розгляд даної справи неможливий до вирішення пов`язаної з нею справи № 910/5871/19 та відповідно підлягає зупиненню.

Водночас, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника, що наявність судової справи, про визнання договору від 05.10.2004 року №05017/4-19 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі таким, що припинив дію, не унеможливлює розгляд даної справи та не впливає на надання правової оцінки доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення.

Разом з тим, скаржник не надав суду доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює, що, за загальним правилом, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 року у справі №910/1836/19 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1836/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич