ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1626/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши заяву Державного підприємства "Спецагролізинг" про забезпечення позову ( вх.№2-4004/19 від 27.08.2019р.)

по справі №916/1626/19

за позовом державного підприємства "Спецагролізинг" (01024, м. Київ, вул. Горького, 11, );

до відповідача товариства з додатковою відповідальністю "Біляївська сільгоспхімія" (67602, Одеська область, м. Біляївка, Автодорога "Кар'єр Пісчаний - (Біляївка-Роздільна) 3км, 2, );

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ).

про стягнення 2 454 711 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.06.2019р. державне підприємство "Спецагролізинг" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача товариства з додатковою відповідальністю "Біляївська сільгоспхімія" 2 454 711,00 грн. - збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.08.2014р. між ДП «Спецагролізинг» та ВАТ «Біляївська сільгоспхімія» (яке перетворене внаслідок реорганізації на ТДВ «Біляївська сільгоспхімія») укладений договір відповідального зберігання №1. На виконання умов, якого ТДВ «Біляївська сільгоспхімія» взяло на зберігання п'ять комбайнів зернозбиральний КЗС-812СХ, 2010 року випуску, які на момент передачі були комплектними та перебували в робочому стані. Цей факт підтверджується змістом двохсторонніх документів про передачу майна на зберігання.

10.10.2018р. в ході перевірки стану зберігання майна, яка відбулась за згодою ТДВ «Біляївська сільгоспхімія» за місцем зберігання в м. Біляївка Одеської області (згідно з п. 1.2, 2.1.6 договору), виявлено некомплектність комбайнів і їх непридатність до використання за призначенням, а фактично розукомплектація і знищення державного майна посадовими особами ТДВ «Біляївська сільгоспхімія» або за їх безпосередньої участі.

Представники ТДВ «Біляївська сільгоспхімія» відмовились від складання та підписання акта за наслідками перевірки стану зберігання майна після виявлення ознак розукомплектування майна, відсутності комплектуючих майна.

Істотне погіршення стану майна, яке зберігається ТДВ «Біляївська сільгоспхімія», перебуває в очевидному причинно-наслідкового зв'язку з неналежним виконанням зберігачем умов договору. З метою встановлення розміру завданої неналежним виконання умов договору шкоди ДП «Спецагролізинг» звернулось до експерта для складання висновку експерта про розмір шкоди.

Згідно з висновком експерта Харківського НДІ судових експертиз ім. Бокаріуса вартість відновлювального ремонту комбайна зернозбирального КЗС-812СХ, 2010 року випуску, заводський номер 261, що належить ДП «Спецагролізинг» і зберігається ТДВ «Біляївська сільгоспхімія», складає 2 454 711,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.06.2019р. (суддя Степанова Л.В.) було залишено без руху позовну заяву Державного підприємства "Спецагролізинг" для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви.

15.07.2019р. Державне підприємство "Спецагролізинг" звернулося до суду з заявою про усунення недоліків ( вх.№ 2-3325/19).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.07.2019р. (суддя Степанова Л.В.) відкрито провадження у справі №916/1626/19 за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ), підготовче засідання призначено на "20" серпня 2019 р. о 11:00.

В судовому засіданні 20.08.2019р. було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.09.2019р.

27.08.2019р. до Господарського суду Одеської області від ДП "Спецагролізинг" надійшла заява про забезпечення позову (вх.№ 2-4004/19), в якій позивач просить суд накласти арешт на: майно товариства з додатковою відповідальністю "Біляївська сільгоспхімія» та на грошові кошти товариства з додатковою відповідальністю "Біляївська сільгоспхімія», що знаходяться на банківських рахунках відповідача, зокрема : р/р 1550 в ЮГРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 328704, а також на будь-яких інших банківських рахунках, що будуть виявлені в ході виконання заходів забезпечення позову.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 27.08.2019 р. № 394, приймаючи до уваги перебування судді Степанової Л.В. з 07.08.2019р. по 06.09.2019р. у відпустці та надходження заяви про забезпечення позову (вх.№ 2-4004/19 від 27.08.2019р.) у справі № 916/1626/19, з метою дотримання строків, визначених ст.140 ГПК України, призначено повторний автоматичний розподіл відповідної заяви, за результатами проведення якого дану заяву по справі № 916/1626/19 було передано на розгляд судді Мостепаненко Ю.І.

В обґрунтування заяви, позивач посилається на ухилення відповідача від сплати належних грошових коштів за порушення умов договору відповідального зберігання №1 від 08.08.2014р., зазначаючи, що з огляду на нез'явлення представника відповідача в судове засідання 20.08.2019р., ненадання відзиву, вочевидь, що останній не виконує покладені на нього процесуальні обов'язки, перешкоджає розгляду справи судом у розумні строки.

Переховування відповідача вказує на спрямованість на ухилення від відшкодування завданих збитків державному майну та на стадії досудового врегулювання відповідач ухилився від будь-якої співпраці задля встановлення обставин розукомплектування майна, що перебувало на збереженні, хоча був запрошений до участі в роботі з оцінки вартості завданих збитків.

Також, позивач вказує на те, що, якщо відповідач дізнається про звернення позивача до суду за судовим захистом, ним будуть вчинятися дії, спрямовані на невиконання судового рішення, перешкоджання позивачу на отримання грошових коштів, зокрема, вчинення правочинів з відчуження майна, на яке може бути звернуто стягнення, в разі відсутності грошових коштів, обтяження цього майна та передання його третім особам, тощо.

Позивач вважає, що існує реальна загроза належному та повному виконанню рішення суду в разі задоволення позовних вимог, а в разі задоволення заяви та накладення арешту на майно, відповідач не буде позбавлений права або обмежений в користуванні цим майном у власній господарській діяльності, оскільки накладання арешту на майно не обмежить можливості використовувати його за призначенням, проте позбавить відповідача можливості ухилитись або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Так, в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає про відсутність з боку відповідача дій, направлених на погашення існуючої заборгованості та припускає можливість, що відповідачем будуть вчинятися дії спрямовані на невиконання судового рішення, перешкоджання позивачу на отримання грошових коштів, зокрема, вчинить правочини з відчуження майна, на яке може бути звернене стягнення в разі відсутності у відповідача грошових коштів, обтяжить це майно та передасть його третім особам тощо.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Отже, саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження свого припущення щодо можливості відчуження відповідачем належного йому майна та необхідністю вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно товариства з додатковою відповідальністю "Біляївська сільгоспхімія» та на грошові кошти товариства з додатковою відповідальністю "Біляївська сільгоспхімія», що знаходяться на банківських рахунках відповідача.

Факт неналежного виконання відповідачем умов укладеного договору відповідального зберігання №1 від 08.08.2014р., у даному випадку, є предметом розгляду у справі №916/1626/19 та не є беззаперечним, тому не може бути підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, господарський суд вважає заяву державного підприємства "Спецагролізинг" про забезпечення позову необґрунтованою, у зв'язку з чим така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ч.6 ст.140, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволені заяви державного підприємства "Спецагролізинг" про забезпечення позовних вимог (вх.№2-4004/19 від 27.08.2019р.) по справі №9161626/19 - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 28.08.19р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Ю.І. Мостепаненко