ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/23734/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М. - (головуючого), Банаська О.О., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Пірковського Володимира Володимировича

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019

у справі № 910/23734/17

за позовом фізичної особи-підприємця Пірковського Володимира Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХРЕСУРС"

про стягнення 373 685, 78 грн., -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Фізична особа-підприємець Пірковський Володимир Володимирович (далі - ФОП Пірковський В .В . , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕХРЕСУРС" (далі - ТзОВ "СПЕЦТЕХРЕСУРС", відповідач) про стягнення 373 685, 78 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неналежне виконання відповідачем свої зобов`язань за договором підряду №1/0617 від 01.06.2017 щодо повної та своєчасної оплати виконаних в серпні-вересні 2017 року робіт, просив стягнути з відповідача заборгованість на суму 373 685, 78 грн.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018, позов задоволено, стягнуто з ТзОВ "СПЕЦТЕХРЕСУРС" на користь ФОП Пірковського В.В . 373 685, 78 грн. суми боргу та 5 605, 29 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення мотивована тим, що:

- на виконання умов Договору в серпні-вересні 2017 року позивачем надано послуги автогідропідйомника Nissan Multitel-16 в кількості 923 маш/год. на загальну суму 373 685, 78 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акта надання послуг за серпень-вересень 2017 року від 25.09.2017 на суму 373 685, 78 грн., який не містить підпису відповідача, проте надані за таким актом послуги вважаються прийнятими відповідачем, оскільки відповідач у передбачений законом строк не заперечував дійсності цього акта;

- 26.09.2017 з описом вкладення у лист позивачем на адресу відповідача направлено акт надання послуг за червень 2017 року, протокол погодження ціни, подорожні листи за червень 2017 року, акт надання послуг за липень 2017 року від 01.08.2017 та спірний акт надання за серпень-вересень 2017 року від 25.09.2017 на суму 373 685, 78 грн. Зазначені документи отримано відповідачем 29.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №267;

доводи скаржника про те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не може бути доказом отримання ним акта надання послуг за серпень-вересень 2017 року від 25.09.2017 на суму 373 685, 78 грн. за відсутності належним чином оформленого опису вкладення, апеляційний суд визнав необґрунтованими, з огляду на те, що надане позивачем рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №267 містить інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення та прізвище одержувача, тобто оформлене відповідно до вимог пункту 2 Правил, відтак, є належним доказом підтвердження як надання послуг поштового зв`язку, так і дати вручення направлених позивачем документів. Крім цього, відповідачем не надано суду доказів отримання ним за зазначеним вище повідомленням від позивача іншої кореспонденції, ніж та, яку зазначив позивач;

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2018 та рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2018 у справі №910/23734/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Підставою для скасування стало не дослідження належним чином правової природи укладеного договору, виходячи із суті прийнятих на себе зобов`язань, та незважаючи на те, що сторонами спірного договору передбачено складання акта приймання-передачі виконаних робіт, підписаного обома сторонами (пункт 2.2 Договору), не здійснення аналізу правових наслідків відсутності такого акта щодо виконання робіт за певний період часу та можливостей доказування фактичного надання послуг іншими доказами у даній справі.

При новому розгляді судам належало врахувати викладене щодо необхідності визначення правової природи Договору №1/0617 від 01.06.2017, забезпечити сторонам рівні умови для встановлення фактичних обставин виконання обсягу та якості наданих позивачем послуг (виконаних робіт) та за наслідком повного та всебічного дослідження обставин спору дійти висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення спірної суми.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 позов ФОП Пірковського Володимира Володимировича до ТзОВ "СПЕЦТЕХРЕСУРС" про стягнення 373 685,78 грн. задоволено повністю. Стягнуто з ТзОВ "СПЕЦТЕХРЕСУРС" на користь ФОП Пірковського Володимира Володимировича 373 685 грн. 78 коп. - основного боргу, 5 605 грн. 29 коп. - судового збору.

Судом визначено, що за своєю правовою природою укладений сторонами договір № 1/0617 від 01.06.2017 є договором про надання послуг.

Матеріалами справи встановлено, а відповідачем не спростовано, що в серпні-вересні 2017 позивачем надано послуги автогідропідіймача Nissan Multitel-16 в кількості 923 маш.год. на загальну суму 373 685,78 грн. та підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту надання послуг від 25.09.2017 за серпень-вересень 2017 року на суму 373 685,78 грн., надісланого відповідачу та отриманого ним, строк виконання грошового зобов`язання по сплаті заборгованості настав.

Однак, матеріали справи не містять та суду не надано доказів оплати за надані послуги у серпні-вересні 2017 за договором № 1/0617 від 01.06.2017.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 справі № 910/23734/17 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Постанову аргументовано тим, що під час нового розгляду в Господарському суді міста Києва позивачем не було додано опису вкладеного кореспонденції у цінний лист на підтвердження відправки акта наданих послуг за серпень-вересень 2017 року. Акт здачі-приймання виконаних робіт на суму 373 685,78 грн. підписаний обома сторонами в матеріалах справи відсутній.

Також, всупереч ч. 1 ст. 316 ГПК України, суд першої інстанції не встановив та не дослідив обставини щодо продовження строку дії договору №1/0617 від 01.06.2017 після 05.08.2017 та обов`язків з надання послуг автомобіля-гідропідйомника на період серпня-вересня 2017 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, неповно з`ясовані обставини справи, а тому рішення Господарського суду від 12.02.2019 у справі № 910/23374/17 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

В касаційній скарзі ФОП Пірковський В .В. просить Верховний Суд скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 на направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Апеляційним судом в порушення положень ч.1, ч. 3 ст. 86, ч. 2 ст. 269 ГПК України не досліджені докази, надані відповідачем, наявність яких встановлена судом першої інстанції, а саме опис вкладення у цінний лист на підтвердження відправки відповідачу акта наданих послуг за серпент-вересень 2017 року, що унеможливило встановлення фактичних обставин.

Висновки апеляційного господарського суду про невстановлення судом першої інстанції та недослідження обставин свідчать про порушення судом апеляційної інстанції 269, 279 ГПК України.

5. Доводи інших учасників справи

«ТзОВ "СПЕЦТЕХРЕСУРС" у відзиві на касаційну скаргу просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення з підстав безпідставності та необґрунтованості.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

Аналізуючи природу спірного правочину, суди дійшли висновку про те, що вказаний договір є договором про надання послуг, що узгоджується з вимогами статті 901 ЦК, відповідно до якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Тобто, за своєю суттю такий правочин укладається з метою отримання послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії/здійснення певної діяльності, за яку замовник, а не виконавець (з умов спірної угоди та актів розподілу прибутку вбачається протилежне) сплачує кошти.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач в якості доказів, що підтверджують надання послуг автогідропідіймача Nissan Multitel-16 в кількості 923 маш.год. надав суду акт надання послуг за серпень - вересень 2017 року, загальна вартість наданих послуг зазначена в сумі 373 685,78 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вказаний акт підписаний лише позивачем.

Відповідач стверджує, що акт надання послуг за серпень - вересень 2017 року позивачем на його адресу не надсилався.

30.10.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, яка залишилась останнім без відповіді та задоволення.

Суд першої інстанції, на виконання вказівок Верховного Суду, викладених у постанові від 03.12.2018, встановив, що позивач 26.09.2017 рекомендованим листом з описом вкладення у лист надіслав відповідачу у двох примірниках акт надання послуг за серпень - вересень 2017 року від 25.09.2017 на суму 373685,78 грн.

Відповідач зазначені документи отримав 29.09.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №267.

Доказів мотивованої письмової відмови від підписання акта відповідачем не надано.

Вважаючи, що факт надання позивачем послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості наданих послуг суду не надано, з урахуванням положень розділу 2 договору у відповідача виник обов`язок оплатити надані позивачем послуги, що виключає можливість стверджувати про відсутність підстав для оплати у зв`язку з припиненням дії договору, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 373 685,78 грн. основного боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача вартості наданих послуг за серпень - вересень 2017 року на суму 373 685,78 грн., апеляційний господарський суд виходив з того, під час нового розгляду в Господарському суді міста Києва позивачем не було додано опису вкладеного кореспонденції у цінний лист на підтвердження відправки акта наданих послуг за серпень-вересень 2017 року.

Разом з цим, поза дослідженням, оцінкою та увагою суду апеляційної інстанції залишилися встановлені судом першої інстанції обставини щодо направлення позивачем рекомендованим листом з описом вкладення у лист акта наданих послуг за серпень - вересень 2017 року та отримання його відповідачем, засвідчена копія якого була надана під час первинного розгляду справи в суді першої інстанції та міститься в матеріалах справи.

Стверджуючи про невстановлення та не дослідження судом першої інстанції обставин щодо продовження строку дії договору №1/0617 від 01.06.2017 після 05.08.2017 та обов`язків з надання послуг автомобіля-гідропідйомника на період серпня-вересня 2017 року, апеляційний господарський суд не звернув уваги, що судом першої інстанції встановлено, що відповідно до розділу 3 сторони встановили строк дії договору № 1/0617 від 01.06.2017 з моменту його підписання до 04.09.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань.

Зазначивши про прийняття рішення судом першої інстанції за неповного з`ясування обставини справи, суд апеляційної інстанції в порушення частин 1, 2 статті 269 ГШПК України не надав власної належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, не спростував висновків суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

В частині 4 даної статті закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції не виконано вказівки Верховного Суду, які викладені в постанові від 03.12.2018, і є обов`язковими відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України, порушено принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у судовому рішенні, яким вирішувався спір по суті, а Верховний Суд, діючи в межах повноважень, встановлених статтею 300 ГПК України, не може встановлювати обставини, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку, що позбавляє його можливості ухвалити нове рішення у справі. Тому справу слід передати на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи та всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

8. Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням постанови апеляційного господарського суду і передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 310, 314 - 317 ГПК України, Верховний Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Пірковського Володимира Володимировича задовольнити.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі №910/23734/17 скасувати.

3. Справу №910/23734/17 направити на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Ткаченко Н.Г.