ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 15/155-б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

ТОВ "Корпорація Віп Хауз": Слюсар В. В., Филик А. І.;

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України": Фурсов В. В.;

Броварська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області: Якимчук О. П.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019

у складі колегії суддів: Грека Б. М. - головуючого, Остапенка О. М., Верховця А. А.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2019

у складі судді Чеберяк П. П.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті - Стейт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз"

про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст обставин справи

1. У серпні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті - Стейт" (далі - ТОВ "Сіті - Стейт") звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" (далі - ТОВ "Корпорація Віп Хауз").

2. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2011 порушено провадження у справі № 15/155-б про банкрутство ТОВ "Корпорація Віп Хауз"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.

3. Постановою Господарського суду міста Києва від 28.03.2012 у справі № 15/155-б ТОВ "Корпорація Віп Хауз" визнано банкрутом; відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Давидюка Р. М.; вирішено інші процедурні питання.

4. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.03.2015 припинено повноваження ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Яворського С. М., призначено ліквідатором ТОВ "Корпорація "Віп Хауз" арбітражного керуючого Зубка А. М.

5. Строк ліквідаційної процедури у справі та повноваження ліквідатора неодноразово продовжували.

6. 25.09.2018 на адресу Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області (далі - Броварська ОДПІ) про зняття заборони Бориспільській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів Київської області на здійснення вивозу піску.

7. Клопотання Броварської ОДПІ мотивовано перебуванням на обліку у контролюючого органу безхазяйного майна (піску річкового), яке було описане та взяте на облік податковою інспекцією як таке, що переходить у власність держави та передане на відповідальне зберігання до ДП МВС України "Сервіс" за договором відповідального зберігання безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1/10-28-25-36-33.

8. Однак, зважаючи на існуючу заборону Бориспільській ОДПІ здійснювати вивіз піску із земельних ділянок ТОВ "Корпорація "Віп Хауз" згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 інспекція позбавлена можливості здійснювати покладені на неї обов`язки, а саме щодо реалізації безхазяйного майна.

9. 06.12.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Зубка А. М. про визнання відсутнім у Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області права на володіння та розпорядження майном, що належить боржнику, зобов`язання Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області повернути його у власність боржника та визнання недійсним договору відповідального зберігання безхазяйного майна.

10. Заява ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз" мотивована тим, що у ході виконання своїх повноважень ліквідатором ТОВ "Корпорація "Віп Хауз" арбітражним керуючим Яворським С. М. проведено інвентаризацію майна боржника та виявлено, що єдиним активом підприємства-банкрута є земельні ділянки, розташовані у Київській області, Бориспільський район, в межах с. Вишеньки, 2-й шлюз, загальною площею 70,2688 га, право власності на які посвідчують державні акти на право власності на земельну ділянку.

11. Зазначені вище земельні ділянки утворено шляхом гідронамиву до позначки 94,5 м + / - 0,5 м за Балтійською системою висот в результаті чого було сформовано поверхневий шар земельних ділянок з ґрунту, який було отримано шляхом гідронамиву. За твердженням ліквідатора, отриманий внаслідок гідронамиву ґрунт розподілявся на поверхневому шарі земельних ділянок, як додатковий поверхневий покрив, тому в Броварської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області відсутні права на володіння та розпорядження (піском), що належить ТОВ "Корпорація "Віп Хауз".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

12. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 у задоволенні заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Зубка А. М. про визнання відсутнім у Броварської ОДП права на володіння та розпорядження майном, що належить боржнику, зобов`язання Броварської ОДПІ повернути його у власність боржника та визнання недійсним договору відповідального зберігання безхазяйного майна відмовлено. Клопотання Броварської ОДПІ про зняття заборони Бориспільській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів Київської області на здійснення вивозу піску задоволено частково. Скасовано заходи забезпечення вимог кредиторів, вжиті ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.01.2015 у справі № 15/155-б про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз". В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

13. Ухвала місцевого суду мотивована відсутністю у матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували набуття ТОВ "Корпорація Віп Хауз" права власності на річковий пісок. Відтак зважаючи на вказане, а також чинність акту опису і попередньої оцінки безхазяйного майна № 1 від 19.03.2014, складеного Бориспільською ОДПІ, суд дійшов висновку за доцільне задовольнити клопотання Броварської ОДПІ в частині скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

14. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 залишено без змін із тих самих підстав.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

15. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 задоволено клопотання ліквідатора банкрута та заборонено Бориспільській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області (далі - Бориспільська ОДПІ) здійснювати вивіз піску із земельних ділянок ТОВ "Корпорація "Віп Хауз", що знаходяться у Київській області, Бориспільський район, в межах с. Вишеньки, 2-й шлюз, загальною площею 70,2688 га.

16. Судами встановлено, що на обліку у контролюючого органу (Броварської ОДПІ) перебуває безхазяйне майно - пісок річковий загальним об`ємом 1 689 708,3 м. куб. загальною вагою 2 382 488,7 тонн загальною вартістю 18 665 300,00 грн, що знаходиться на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

17. Вказане безхазяйне майно було описане та взяте на облік Бориспільською ОДПІ відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340 та п. 2.4 розділу II Порядку взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 570 актом опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1 в кількості 2 382 488,70 тонн загальною вартістю 18 665 300,00 грн та передане на відповідальне зберігання ДП МВС України "Сервіс" за договором відповідального зберігання безхазяйного майна від 19.03.2014 №1/10-28-25-36-33.

18. Згодом, Бориспільською ОДПІ та ДП МВС України "Сервіс" укладено договір № 1 від 18.11.2014 про реалізацію безхазяйного майна. Однак, зважаючи на існуючу заборону Бориспільській ОДПІ здійснювати вивіз піску із земельних ділянок ТОВ "Корпорація "Віп Хауз" згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 14.01.2015, інспекція позбавлена можливості здійснювати покладені на неї обов`язки, а саме щодо реалізації безхазяйного майна в рахунок держави.

19. Згідно наказу Державної фіскальної служби № 143 від 18.02.2016 "Про реорганізацію деяких територіальних органів ДФС у Київській області" Бориспільську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області реорганізовано шляхом приєднання до Броварської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області.

20. Як вказано судами попередніх інстанцій, не погоджуючись із актом опису та визнання річкового піску безхазяйним ТОВ "Корпорація Biп Хауз" завернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними дії та скасування рішення.

21. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 у справі № 810/6888/14 визнано протиправними дії Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області, що виявились у складанні акту від 19.03.2014 № 1 опису і попередньої оцінки безхазяйного майна - піску річкового, що знаходиться на земельних ділянках, які перебувають у власності ТОВ "Корпорація Biп Хауз" та знаходяться на території Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області, та рішення про визнання вказаного майна безхазяйним та взяття на облік податкового органу.

22. Постановою суду апеляційної інстанції від 04.04.2015 апеляційну скаргу Бориспільської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області задоволено частково. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 скасовано в частині зобов`язання Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області утриматись від вчинення будь-яких дій, що перешкоджають товариству з обмеженою відповідальністю "Корпорація Biп Хауз" здійснювати право володіння, користування та розпорядження піском річковим, що знаходиться на земельних ділянках, які перебувають у власності ТОВ "Корпорація Biп Хауз" та знаходяться на території Вишенківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

23. Згодом, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2015 у справі № К/800/20132/15 касаційні скарги Бориспільської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Київській області та прокуратури Київської області задоволено частково. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

24. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.12.2015 у справі № 810/6888/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016, позовну заяву ТОВ "Корпорація Biп Хауз" до Бориспільської ОДПІ за участю третіх осіб: прокуратура Київської області, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання протиправними дій та скасування рішення залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

25. Не погоджуючись із наведеними судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарського суду ліквідатор ТОВ "Корпорація Віп Хауз" звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви ТОВ "Корпорація Віп Хауз" та відмовити у задоволенні клопотання Броварської ОДПІ про скасування заходів забезпечення вимог кредиторів вжитих ухвалою від 14.01.2015 у справі № 15/155-б.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 15/155-б визначено склад колегії суддів: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.07.2019.

27. Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз"; датою проведення судового засідання визначено 15.08.2019.

28. 02.08.2019 на адресу Верховного Суду від Броварської ОДПІ надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому інспекція просить відмовити у задоволенні скарги ліквідатора та залишити рішення судів попередніх інстанцій без змін.

29. У судове засідання 15.08.2019 з`явилися представники ТОВ "Корпорація Віп Хауз", ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та Броварської ОДПІ, які надали пояснення у справі.

30. Інші учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважних представників учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

(ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз")

31. Скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає таке:

- суди необґрунтовано вказали про відсутність доказів права власності на пісок у ТОВ "Корпорація Віп Хауз" та не звернули уваги на доводи скаржника щодо набуття ним права власності в порядку статті 344 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- не має жодного рішення стосовно визнання майна (піску), яке знаходиться на земельних ділянках ТОВ "Корпорація Віп Хауз" безхазяйним, а зі змісту акта опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 19.03.2014 № 1, складеного Броварською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не видається за можливе встановити, що вказане в акті майно (річковий пісок) знаходиться саме на земельних ділянках ТОВ "Корпорація Віп Хауз";

- суди мотивуючи свої рішення надали перевагу обставинам встановлених у судових рішеннях, ухвалених в порядку адміністративного судочинства у справі № К/800/20132/15 позов у якій було залишено без розгляду, обставинам встановленим господарським судом міста Києва в ухвалі від 14.01.2014 в межах справи № 15/155-б про банкрутство ТОВ "Корпорація Віп Хауз", яка не була оскаржена та набрала законної сили, що є порушенням статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Доводи Броварської ОДПІ

32. У відзиві на касаційну скаргу Броварська ОДІ заперечує проти доводів касаційної скарги та просить суд у задоволенні даної скарги відмовити зазначаючи по чинність акту опису і попередньої оцінки безхазяйного майна, а також встановлення Вищим адміністративним судом України обставин у справі № 810/6888/14 щодо відсутності набуття ТОВ "Корпорація "Віп Хауз" права власності на річковий пісок.

Доводи інших учасників справи

33. Від інших учасників відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

34. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

35. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

36. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

37. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

38. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

39. Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

40. Предметом судового розгляду у даній справі є клопотання Броварської ОДПІ про зняття вжитою ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 заборони Бориспільській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ Міндоходів Київської області на здійснення вивозу піску та заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Зубка А. М. про визнання відсутнім у Броварської ОДПІ права на володіння та розпорядження майном, що належить боржнику, зобов`язання Броварської ОДПІ повернути його у власність боржника та визнання недійсним договору відповідального зберігання безхазяйного майна.

41. Клопотання ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз" обґрунтована наявністю у товариства права власності на вказаний пісок, набутого в порядку статті 344 ЦК України, тоді як заява Броварської ОДПІ мотивована перебуванням на обліку інспекції майна, яке перейшло у власність держави та відсутністю можливості щодо його реалізації у зв`язку із заходами, вжитими ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015.

42. Відтак за наявності підстав для задоволення заяви ліквідатора відсутніми є підстави для задоволення клопотання Броварської ОДПІ.

43. Надаючи оцінку доводам ліквідатора ТОВ "Корпорація Віп Хауз" судом враховується таке.

44. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

45. Згідно із частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

46. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 ГПК України).

47. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

48. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

49. Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

50. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

51. Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій ліквідатором ТОВ "Корпорація Віп Хауз" не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів, як б підтверджували набуття товариством права власності на річковий пісок.

52. В свою чергу судами взято до уваги, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2015 у справі № К/800/20132/15 за позовом ТОВ "Корпорація Віп Хаус" до Бориспільської ОДПІ за участю третіх осіб - прокуратури Київської області та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень щодо визнання майна ТОВ "Корпорація Віп Хаус" річкового піску у кількості 1 689 708,30 куб. м безхазяйним та прийняття його на облік до органу доходів і зборів постанову Київського окружного адміністративного суду від 20.01.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції за результатом якого позов залишено без розгляду.

53. У вказаній постанові Вищого адміністративного суду України від 28.10.2015 у справі № К/800/20132/15 касаційним адміністративним судом враховано відсутність підстав набуття ТОВ "Корпорація "Віп Хауз" права власності на річковий пісок, оскільки згідно з умовами укладеного з ТОВ "Холдингова компанія "Системні інвестиції" договору підряду № 31-08/07 від 31.08.2007, а саме пункту 1,3 чітко встановлено, що в процесі та/або результаті виконання робіт з гідронамиву територій земельних ділянок до позначки 94,5 м +/- 0,5 м за Балтійською системою висот жодна зі сторін не набуває права власності на ґрунт та/або будь-які його складові.

54. Верховний Суд у складі колегії суддів касаційного господарського суду наголошує, що в силу приписів статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

55. За наведеного суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Зубка А. М. про визнання відсутнім у Броварської ОДПІ права на володіння та розпорядження майном, що належить боржнику, зобов`язання Броварської ОДПІ повернути його у власність боржника та визнання недійсним договору відповідального зберігання безхазяйного майна, оскільки матеріали справи не містять доказів на набуття ним права власності на вказаний об`єкт рухомого майна.

56. Доводи скаржника із посилання на положення статті 344 ЦК України встановлених судами обставин не спростовують та за відсутності доказів на підтвердження набуття права власності на вказане майно судом не беруться до уваги.

57. Відповідно до частини 1 статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

58. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

59. Отже, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

60. Зважаючи на встановлені обставини відсутності доказів перебування річкового піску у власності ТОВ "Корпорація Віп Хауз", а також чинність акту опису і попередньої оцінки безхазяйного майна № 1 від 19.03.2014, складеного Бориспільською ОДПІ суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання Броварської ОДПІ у частині скасування заходів забезпечення вимог кредиторів, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2015.

Щодо суті касаційної скарги

61. Доводи скаржника щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

62. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

63. Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

64. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Відповідно до статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

66. Виходячи із встановлених судами обставин справи, беручи до уваги доводи та вимоги касаційної скарги та з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного господарського суду прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

Судові витрати

67. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін постанови Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 та ухвали Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 у справі № 15/155-б витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 у справі № 15/155-б залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 у справі № 15/155-б залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков