ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2019 р. Справа № 911/986/19

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Велпром плюс»

до Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська»

про стягнення 346 150,99 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.04.2019 через канцелярію Господарського суду Київської області від Приватного підприємства «Велпром плюс» (далі ПП «Велпром плюс»/позивач) надійшла позовна заява до Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» (далі ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська»/відповідач) про стягнення 346 150,99 гривень, з яких: 315 831,00 грн основного боргу, 25 365,13 грн інфляційних втрат та 4 954,86 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків з оплати вартості отриманого товару за договором купівлі-продажу №01/01/2018 від 02.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.04.2019 у справі №911/986/19 відкрито провадження, постановлено розглядати означену справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також встановлено строк для подання додаткових доказів по справі (за наявності) до 20.05.2019, крім того, зобов`язано відповідача до 20.05.2019 надати суду докази сплати позивачу вартості отриманого за договором купівлі-продажу №01/01/2018 від 02.01.2018 товару у розмірі 315 831,00 грн.

Ухвалу про відкриття провадження у зазначеній справі судом надіслано на юридичну адресу відповідача згідно наявних в ЄДР відомостей: 08635, Київська обл. АДРЕСА_1 Бір, вул. Тараса Шевченко, буд. 19, тоді як іншої адреси відповідача матеріали справи не містять.

До того ж, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Однак, у встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі, у тому числі витребуваних судом у порядку ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2018 між Приватним акціонерним товариством «Птахофабрика «Васильківська» (далі покупець) та Приватним підприємством «Велпром плюс» (далі продавець) укладено договір купівлі-продажу №01/01/2018 (далі договір) відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов`язується поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію (в подальшому товар) за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у даному договорі, або у додатках, а покупець зобов`язується здійснити приймання та оплату товару.

Відповідно до пп. 3.1., 9.1., 9.2. договору кількість/вага, асортимент та ціна за одну тонну поставленого продавцем товару визначається видатковими накладними продавця.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими особами обох сторін та діє до 31 грудня 2018 р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Умови цього договору можуть бути змінені чи доповнені за взаємною згодою сторін з обов`язковим укладанням додаткової угоди.

Копія вищезазначеного договору наявна в матеріалах справи.

30.01.2018 позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № 1 на суму 210 000,00 грн, який було оплачено відповідачем 30.01.2018

Вказані обставини підтверджуються копіями рахунку на оплату та виписки банку по рахунку № НОМЕР_1 з 30.01.2018 до 30.01.2018.

Як слідує зі змісту позовної заяви позивач на виконання умов договору передав покупцю 24,72 тонни кукурудзи за ціною 4 200,00 грн за одну тонну за видатковою накладною №1 від 31.01.2018 на суму 103 824,00 грн.

Копія вказаної накладної, скріпленої підписами та печатками сторін, міститься в матеріалах справи.

Надалі, 01.09.2018 ПП «Велпром плюс» та «ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська» підписали додатки №1, 2 та 3 до договору №01/01/18 від 02.01.2018.

Відповідно до додатка №1 до договору №01/01/18 від 02.01.2018 продавець зобов`язується поставити покупцю 23,48 тонн +/- 10% кукурудзи за ціною 4 200,00 грн за одну тонну на загальну суму 98 616,00 грн.

Відповідно до додатка №2 до договору №01/01/18 від 02.01.2018 продавець зобов`язується поставити покупцю 205,91 тонн +/- 10% кукурудзи за ціною 4 100,00 грн за одну тонну на загальну суму 844 231,00 грн.

Відповідно до додатка №3 до договору №01/01/18 від 02.01.2018 продавець зобов`язується поставити покупцю 1,8 тонн +/- 10% кукурудзи за ціною 4 200,00 грн за одну тонну на загальну суму 7 560,00 грн.

Копії вищевказаних додатків до договору знаходяться у матеріалах справи.

На виконання умов договору та додатків до договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 950 407,00 грн за наступними видатковими накладними:

- №54 від 27.09.2018 на суму 98 616,00 грн;

- №55 від 03.10.2018 на суму 94 152,00 грн;

- №56 від 07.10.2018 на суму 93 767,00 грн;

- №57 від 08.10.2018 на суму 95 448,00 грн;

- №58 від 10.10.2018 на суму 89 954,00 грн;

- №59 від 10.10.2018 на суму 90 938,00 грн;

- №63 від 19.10.2018 на суму 98 974,00 грн;

- №64 від 22.10.2018 на суму 187 206,00 грн;

- №68 від 25.10.2018 на суму 101 352,00 грн.

Копії вказаних накладних, скріплених підписами та печатками сторін, містяться в матеріалах справи.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

В обґрунтування поданого позову, ПП «Велпром плюс» зазначило, що відповідач свої грошові зобов`язання за договором належним чином не виконав, кошти за отриманий товар сплатив частково у розмірі 634 576,00 грн, на підтвердження чого позивачем надано копії банківських виписок з поточного рахунку позивача, відповідно до змісту яких відповідач здійснив наступні платежі:

- 03.10.2018 на суму 90 000,00 грн;

- 10.10.2018 на суму 90 000,00 грн;

- 18.10.2018 на суму 65 000,00 грн;

- 19.10.2018 на суму 35 000,00 грн;

- 23.10.2018 на суму 100 000,00 грн;

- 22.12.2018 на суму 20 000,00 грн;

- 08.01.2019 на суму 98 400,00 грн;

- 08.01.2019 на суму 30 000,00 грн.

Отже, посилаючись на те, що відповідач повного розрахунку за договором не провів, позивач просить суд стягнути з ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська», зокрема, 315 831,00 грн основного боргу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписами ст. ст. 655,692, 627, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.2. договору покупець здійснює оплату за товар протягом 2 (двох) банківських днів після надходження товару від постачальника.

З огляду вищезазначеного суд дійшов висновку, що підписання відповідачем видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем цього товару за вказаними накладними та, відповідно, породжує для ПрАТ «Птахофабрика «Васильківська» обов`язок по сплаті вартості поставленого у встановлені договором строки, а саме:

- за видатковою накладною №54 від 27.09.2018 до 01.10.2018;

- за видатковою накладною №55 від 03.10.2018 до 05.10.2018;

- за видатковою накладною №56 від 07.10.2018 до 09.10.2018;

- за видатковою накладною №57 від 08.10.2018 до10.10.2018;

- за видатковою накладною №58 від 10.10.2018 до 12.10.2018;

- за видатковою накладною №59 від 10.10.2018 до 12.10.2018;

- за видатковою накладною №63 від 19.10.2018 до 23.10.2018;

- за видатковою накладною №64 від 22.10.2018 до 24.10.2018;

- за видатковою накладною №68 від 25.10.2018 до 29.10.2018.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події.

У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Втім відповідач не надав витребуваних судом доказів сплати позивачу вартості отриманого за договором купівлі-продажу №01/01/2018 від 02.01.2018 товару у розмірі 315 831,00 грн.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, залишок боргу за договором не сплатив, що є встановленою обставиною у розумінні ч. 2 ст. 74 ГПК України, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 315 831,00 грн основного боргу підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 25 365,13 грн інфляційних втрат, нарахованих на сукупну суму заборгованості спадаючим підсумком:

з жовтня 2018 року по листопад 2018 року на суму 464 231,00 грн;

з грудня 2018 року по грудень 2018 року на суму 444 231,00 грн;

з грудня 2018 року по лютий 2019 року на суму 315 831,00 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, з наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат слідує, що позивач нараховує індекс інфляції, зокрема, за жовтень 2018 року на 464 231,00 грн, тоді як право нараховувати інфляційні втрати на 464 231,00 грн боргу у позивача виникло тільки з 30.10.2018, відтак у суду відсутня можливість визначити конкретну дату, з якої позивач обраховує індекс інфляції на відповідну суму.

Враховуючи вищезазначене, а також законодавчі приписи та встановлений судом момент виникнення у відповідача обов`язку по оплаті товару, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно включено до періоду розрахунку інфляційних втрат дні, коли відповідач не вважався таким, що прострочив грошове зобов`язання, а тому обрахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат суд здійснював наростаючим та спадаючими підсумками, з урахуванням часткових оплат, в межах визначених позивачем періодів:

з 10.10.2018 по 10.10.2018 на суму 359,00 грн;

з 11.10.2018 по 12.10.2018 на суму 95 807,00 грн;

з 13.10.2018 по 17.10.2018 на суму 276 699,00 грн;

з 18.10.2018 по 18.10.2018 на суму 211 699,00 грн;

з 19.10.2018 по 23.10.2018 на суму 176 699,00 грн;

з 24.10.2018 по 24.10.2018 на суму 175 673,00 грн;

з 25.10.2018 по 29.10.2018 на суму 362 879,00 грн;

з 30.10.2018 по 21.12.2018 на суму 464 231,00 грн;

з 22.12.2018 по 07.01.2019 на суму 444 231,00 грн;

з 08.01.2019 по 28.02.2019 на суму 315 831,00 грн.

Оскільки арифметично правильний розмір інфляційних втрат, обрахований судом в межах заявлених позивачем періодів з урахуванням положень договору та обставин справи, складає 19 722,22 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 25 365,13 грн інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню у розмірі 19 722,22 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 4 954,86 грн 3% річних, нарахованих на сукупну суму заборгованості спадаючим підсумком:

з 01.11.2018 по 21.12.2018 на суму 464 231,00 грн;

з 22.12.2018 по 07.01.2019 на суму 444 231,00 грн;

з 08.01.2019 по 09.04.2019 на суму 315 831,00 грн.

Оскільки обрахований судом розмір заявлених до стягнення 3% річних є арифметично правильним, заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 4 954,86 грн 3% річних є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до ст. 126, 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Птахофабрика «Васильківська» (08635, Київська обл., Васильківський район, с. Зелений Бір, вул. Тараса Шевченко, буд. 19, ідентифікаційний код 05513193) на користь Приватного підприємства «Велпром Плюс» (17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. Польова, буд. 102, кв. 34, ідентифікаційний код 35569531) 315 831 (триста п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одну) грн 00 коп. основного боргу, 19 722 (дев`ятнадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн 22 коп. інфляційнийх втрат, 4 954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн 86 коп 3% річних, 2 360 (дві тисячі триста шістдесят) грн 87 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 5 107 (п`ять тисяч сто сім) грн 62 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у відповідності до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.08.2019.

Суддя В.А. Ярема