УХВАЛА

29.08.2019Справа № 910/11631/19
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши заяву Державної іпотечної установи про забезпечення позову Державної іпотечної установи до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб по визнання протиправними і скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державної іпотечної установи до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними і скасування рішень комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків № 256 від 05.08.2019, № 261 від 07.08.2019, № 287 від 09.08.2019, № 308 від 14.08.2019.

Одночасно з позовом було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить:

- зупинити дію рішення комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від № 256 від 05.08.2019;

- зупинити дію рішення комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від № 261 від 07.08.2019;

- зупинити дію рішення комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від № 287 від 09.08.2019;

- зупинити дію рішення комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 308 від 14.08.2019;

- заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані з реалізацією майнових прав за кредитними договорами, зазначеними у рішеннях комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 256 від 05.08.2019, № 261 від 07.08.2019, № 287 від 09.08.2019, № 308 від 14.08.2019, які перебувають в заставі Державної іпотечної установи, укладеними між ПАТ КБ «Надра» та фізичними особами, наступним особам: ТОВ «Рецензійна палата», ТОВ «Професіонал», ТОВ «Е-Тендер», Товарна біржа «Центральна універсальна товарна біржа», Товарна біржа «Аукціоніст», Товарна біржа «Універсальна товарно-сировинна біржа», Товарна біржа «Іннекс», Товарна біржа «Біддінг Тайм», Товарна біржа «Земельна універсальна промислова біржа», ТОВ «ОСБП», ТОВ «Таб Юа», Українська міжрегіональна товарна біржа «Відродження», Товарна біржа Українська енергетична біржа», ТОВ «Закупівлі ЮА», Товарна біржа «Українська міжрегіональна спеціалізована», ТОВ «Ньютенд», Товарна біржа «Полонекс», ТОВ «Національна електронна біржа», ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн», Товарна біржа «Катеринославська», ТОВ «Закупки.Пром.Уа», ТОВ науково-виробниче підприємство «Інформаційні технології», Товарна біржа Електронні Торгові Системи», ТОВ «Юкрейн Проперті Групп», Товарна біржа «Біржа.Онлайн», Приватне підприємство «Експертне Агентство», Українська Універсальна Біржа, Товарна біржа «Українська агропромислова», Товарна біржа «Київський інсайдерський фонд», ТОВ «Майтендер Україна», Товарна біржа «Товарно-сировинна біржа «Галконтракт», ТОВ «Сучасні електронні торгові системи», Товарна біржа «КМФБ», Товарна біржа «Перспектива-Коммодіті», ТОВ «Вер-Тас», ТОВ «КПМГ-Україна», ТОВ «Скомпані», ТОВ «Аверс Інвестментс» ТОВ «Укрінвестенергоконсалт», ТОВ «МТ-ТЕХ Відол».

Обґрунтовуючи зазначену заяву, Державна іпотечна установа зазначає, що протягом серпня 2019 року, - Державна іпотечна установа (далі - ДІУ/ Заявник/ Позивач/Заставодержатель) отримала листи Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк/Заставодавець) № 05-8119 від 05.08.2019р., № 05-8240 від 08.08.2019р., № 05-9035 від 13.08.2019р., та № 05-9094 від 14.08.2019р. про рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу активів (далі - Фонд/ФГВФО) № 256 від 05.08.2019р., № 261 від 07.08.2019р., № 287 від 09.08.2019р., та № 308 від 14.08.2019р. (відповідно), якими визначені активи ПАТ «КБ «Надра», що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), та знаходяться у заставі Державної іпотечної установи.

Так, рішеннями комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу активів № 256 від 05.08.2019р., № 261 від 07.08.2019р., № 287 від 09.08.2019р., № 308 від 14.08.2019р. визначені активи ПАТ «КБ «Надра», що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні) шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами та знаходяться в заставі Державної іпотечної установи (далі - рішення).

Державна іпотечна установа вважає, що реалізація цих активів, які знаходиться в заставі Державної іпотечної установи, призведе до порушення її інтересів, можливого порушення права власності третіх осіб, значно утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки за відсутності заходів забезпечення, є вірогідність проведення торгів, право вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами та знаходяться в заставі ДІУ, буде реалізоване третім особам, що в майбутньому призведе до необхідності звертатися з новими позовами про визнання недійсними результатів прилюдних торгів та витребовування майна, отже як наслідок, для поновлення порушеного права необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Розглянувши вказану заяву Державної іпотечної установи про забезпечення позову, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

05.02.2015 Постановою Правління Національного банку України № 83 ПАТ «КБ «НАДРА» віднесено до категорії неплатоспроможних.

05.02.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від № 26 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «НАДРА». Тимчасову адміністрацію в ПАТ "КБ "НАДРА" запроваджено строком натри місяці з 06.02.2015 по 05.05.2015 включно.

28.04.2016 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» строком на два роки до 04.06.2018 включно. Водночас, відповідно до зазначеного рішення продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «НАДРА».

03.11.2016 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» строком на два роки до 03 червня 2020 року включно. Зазначеним рішенням продовжено повноваження ліквідатора.

За змістом статті 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку

До повноважень виконавчої дирекції Фонду у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку входить визначення порядку та способів реалізації майна банку, що ліквідується (пункт 14 частина 5 статті 12 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку.

За приписами ч.ч. 1.-8 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", виконавча дирекція Фонду затверджує заходи з передпродажної підготовки майна одного або кількох банків (майно, об`єднане у пули активів, цілісні майнові комплекси, пакети акцій тощо), ремонту основних засобів, добудови об`єктів незавершеного будівництва, реалізації девелоперських проектів (зокрема операцій з експлуатації нерухомості) на належних банку земельних ділянках із залученням інвестицій, вилучення з непридатного для експлуатації майна окремих деталей, вузлів, агрегатів тощо для подальшої реалізації.

Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Фонду заборонено відчужувати майно банку до затвердження виконавчою дирекцією Фонду способу, порядку, складу та умов відчуження майна такого банку, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна з метою запобігання збиткам або ризикам його втрати чи пошкодження, а також у випадках, передбачених цим Законом.

З метою отримання доходу Фонд має право укладати договори про передачу окремого майна (активів) неплатоспроможного банку в оренду до реалізації цього майна в установленому порядку.

Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про:

1) затвердження переліку майна банку, що не підлягає продажу;

2) об`єднання майна банку або кількох банків у пули та/або продаж окремих інвентарних об`єктів;

3) строки та заходи передпродажної підготовки майна;

4) затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу;

5) обмеження загальної кількості відкритих торгів, на яких пропонуються до продажу одні й ті самі об`єкти або пули активів;

6) проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою Фонду або торговельним посередником, біржею тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Інформація про вибраний спосіб та порядок продажу (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) майна банку або кількох банків оприлюднюється на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, майно якого продається.

Для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор торгів не повинен мати конфлікт інтересів з банком, майно якого продається.

Суд зазначає, що рішення комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків № 256 від 05.08.2019, № 261 від 07.08.2019, № 287 від 09.08.2019, № 308 від 14.08.2019, зупинити дію яких просить заявник, прийняті на підставі п. 14 ч. 5 ст. 12, ч. 7 ст. 51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", рішення виконавчої дирекції Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 18.04.2019 № 963 «Про утворення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.04.2019 за № 543/33505, Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 № 388, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.04.2016 за № 606/28736 та рішення рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.07.2017 № 3117 «Про реалізацію активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лота, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.08.2017 за № 999/30867.

В указаних рішеннях визначено активи, що підлягають продажу, порядок їх продажу, та обов`язки Департаменту консолідованого продажу активів та посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час здійснення процедури реалізації таких активів.

Відповідно до частини 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом: накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборони відповідачу, його посадовим особам вчиняти певні дії.

Звернення до суду із указаною заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії зазначених рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та заборони акредитованим майданчикам вчиняти будь-які дії, пов`язані з реалізацією майнових прав за кредитними договорами, зазначеними у цих рішеннях комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, фактично призводить до заборони виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб передбачених законом дій щодо реалізації майна ПАТ «КБ «НАДРА», який ліквідується.

При цьому, Суд звертає увагу, що хоч заява в частині заборони акредитованим майданчикам вчиняти будь-які дії, пов`язані з реалізацією майнових прав за кредитними договорами, зазначеними у рішеннях комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 256 від 05.08.2019, № 261 від 07.08.2019, № 287 від 09.08.2019, № 308 від 14.08.2019, не стосується безпосередньо ПАТ «КБ «НАДРА» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, однак, процедура реалізації прав вимоги за кредитними договорами є складовою процедури ліквідації неплатоспроможного ПАТ «КБ «НАДРА», а тому забезпечення позову у справі таким способом опосередковано впливає на здійснення повноважень і самого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вчинення заходів забезпечення позову, про які просить заявник, за своєю суттю є накладенням обмеження на проведення торгів щодо майна, а саме, прав вимог за кредитними договорами, що позбавляє можливості Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проводити процедуру ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА».

Вирішуючи питання про забезпечення позову Суд бере до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 06.08.2019 у справі № 910/16477/18.

З огляду на викладене, Суд вважає, що заява Державної іпотечної установи про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Державної іпотечної установи про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Ю.Трофименко