ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Справа № 925/660/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача Ніколаєв О.В. адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Крокус Енерго,

м. Київ

до комунального підприємства теплових мереж Черкаського району,

с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області

про розірвання договору та стягнення 1 401 812 грн. 12 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю Крокус Енерго до комунального підприємства теплових мереж Черкаського району про розірвання угоди про розстрочку погашення заборгованості по договору №1 суборенди твердопаливних котлів та обладнання від 07 листопада 2016 року, що укладена 01 жовтня 2017 року між сторонами та стягнення з відповідача 1 401 812 грн. 12 коп. боргу.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04 липня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04 липня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті було призначено на 27 серпня 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

Відзив у визначені судом строки відповідач не надав.

Оскільки явка учасників судового провадження в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 27 серпня 2019 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/660/19.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом під час розгляду даного спору, 07 листопада 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю Крокус Енерго (орендодавець) та комунальним підприємством теплових мереж Черкаського району (орендар) було укладено договір суборенди твердопаливних котлів та обладнання № 1.

Відповідно до умов п. 1.1. договору орендодавець зобов`язався передати, а орендар - прийняти в строкове платне користування на умовах суборенди встановлені твердопаливні котли та обладнання (далі - майно), що перебуває на балансі орендодавця для використання у господарській діяльності відповідно до актів прийому-передачі, які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що орендодавець передає майно за актом прийому-передачі. Майно вважається переданим з моменту їх підписання.

На виконання умов договору, позивач на підставі актів прийому - передачі, передав у тимчасове платне користування відповідачу майно (копії актів містяться в матеріалах справи).

Пунктом 5.3 договору було передбачено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.1. договору орендна плата становить 608 333 грн. 33 коп. на місяць без ПДВ та сплачується в безготівковому порядку шляхом перерахування на поточний рахунок орендодавця щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем, за який нараховується орендна плата.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що орендна плата нараховується тільки за місяці опалювального сезону, а саме з 15 жовтня по 15 квітня наступного року.

Позивач вказував, що за період з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року розмір орендної плати становить 3 649 999 грн. 99 коп., що розраховується наступним чином (608 333 грн. 33 коп. (плата за 1 місяць) х 5 місяців + 304 166 грн. 67 коп. плата за користування з 15 по 31 жовтня + 304 166 грн. 67 коп. плата за користування з 01 по 15 квітня).

Однак свій обов`язок щодо сплати орендної плати відповідач виконав частково, сплативши лише 1 155 312 грн. 53 коп., що підтверджується копіями банківських виписок.

В зв`язку з чим сума заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за період з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року складає 2 494 687,46 грн. (3 649 999,99 грн. грн. - 1 155 312,53 грн. ).

В подальшому між сторонами договору, 29 вересня 2017 року було укладено додаткову угоду № 2 до договору суборенди, відповідно до умов якої, відповідач визнав, що розмір заборгованості по договору суборенди становить 2 294 687 грн. 47 коп.

Пунктом 2 додаткової угоди сторони дійшли згоди, що розмір орендної плати за користування майном за період з 01 березня 2017 року по 15 квітня 2017 року становить 19 624 грн. 66 коп.

Пунктом 3 додаткової угоди до договору, сторони встановили, що з урахуванням пункту 2 додаткової угоди, розмір несплаченої орендарем заборгованості розраховується за формулою: орендна плата за період з 15 жовтня 2016 року по 28 лютого 2017 року + орендна плата за період з 01 березня 2017 року по 15 квітня 2017 року - розмір сплаченої орендної плати.

В зв`язку з чим, сторони домовились, що розмір заборгованості відповідача по сплаті орендної плати за період з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року становить 1 401 812 грн. 12 коп.

01 жовтня 2017 року між сторонами було укладено угоду про розстрочку погашення заборгованості по договору суборенди від 07 листопада 2016 року.

Пунктом 1 угоди про розстрочку погашення заборгованості, сторони встановили, що загальний розмір заборгованості по договору за період з 15 жовтня 2016 року по 15 квітня 2017 року станом на 29 вересня 2017 року становить 1 401 812 грн. 12 коп.

Враховуючи складний фінансовий стан боржника (відповідача) сторони прийшли до згоди встановити розстрочку по оплаті заборгованості на строк два роки одинадцять місяців, але не пізніше 01 вересня 2020 року (пункт 2 угоди про розстрочку).

Сторони домовились, що розстрочення заборгованості відбувається шляхом сплати відповідачем позивачу, щомісячно по 40 051 грн. 78 коп. не пізніше 25 числа звітного місяця (пункти 3, 4 угоди про розстрочку).

Однак взяті на себе зобов`язання по проведенню погашення заборгованості відповідач не виконав, станом на дату подання звернення позивача з відповідним позовом до суду відповідач не здійснив жодного платежу в рахунок погашення визнаної ним суми боргу.

В зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 1 401 812 грн. 12 коп. боргу зі сплати орендної плати.

В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

В пункті 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 21 листопада 2011 року № 01-06/1624/2011 Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року N 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Отже, недотримання позивачем вимог частини другої статті 188 ГК України щодо обов`язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про розірвання договору (постанова Верховного Суду України від 17 червня 2008 року N 8/32пд).

Відповідну правову позицію викладено також в інформаційних листах Вищого господарського суду України Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року від 13 серпня 2008 року N01-8/482 та Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України) від 15 січня 2010 року N 01-08/12 і в постанові Вищого господарського суду України від 29 березня 2011 року N 22/110).

Матеріалами справи підтверджується, що всупереч вимогам угоди про розстрочку погашення заборгованості, відповідач за період з 01 жовтня 2017 року по 31 березня 2019 року (18 місяців) не сплачував боргу зі сплати орендної плати у встановленому договором розмірі та у визначені договором строки.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач систематично порушував умови договору про розстрочку стосовно сплати орендних платежів.

Оскільки матеріалами справи підтверджується істотне порушення відповідачем своїх зобов`язань у зв`язку з несплатою боргу по орендній платі, суд дійшов висновку, що вимога позивача про розірвання угоди про розстрочку погашення заборгованості від 01 жовтня 2007 року в судовому порядку є правомірною та обґрунтованою.

Як зазначалося вище позивачем було також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1 401 812 грн. 12 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як зазначалося вище, орендна плата сплачується щомісячно, не пізніше 10-го числа місяця наступного за місяцем, за який нараховується орендна плата (п. 4.1. договору суборенди).

Оскільки договір про розстрочку погашення заборгованості розірваний в судовому порядку, тому відповідач зобов`язаний сплатити (раніше визнаний) борг позивачу в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов угоди про розстрочення погашення заборгованості, розрахунку з позивачем за орендоване обладнання, а також не було спростовано доводи позивача, що викладені в позові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, сума боргу зі сплати орендної плати в розмірі 1 401 812 грн. 12 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати угоду про розстрочку погашення заборгованості по договору №1 суборенди твердопаливних котлів та обладнання від 07 листопада 2016 року, що укладена 01 жовтня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю Крокус Енерго та комунальним підприємством теплових мереж Черкаського району.

3. Стягнути з комунального підприємства теплових мереж Черкаського району, вул. Пономаренка, 2, с. Червона Слобода, Черкаського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 21375394 на користь товариства з обмеженою відповідальністю Крокус Енерго, вул. Дмитрівська, 18/24, м. Київ, ідентифікаційний код 40732816 - 1 401 812 грн. 12 коп. боргу та 22 948 грн. 18 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя А.В. Васянович