ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/608/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 (головуючий суддя Тищенко А. І., судді Михальська Ю. Б., Скрипка І. М.) у справі Господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбі Форм", Бондарук Юлії Олександрівни - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" про витребування майна з чужого незаконного володіння,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Як свідчать матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019, у січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Дарниця" (далі - Позивач, Торговий Дім) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юбі Форм" (далі - Відповідач-1, Товариство) та Боднарук Юлії Олександрівни - державного реєстратора Київської філії комунального підприємства Березанської сільської ради Біляївського району Одеської області "Центр реєстрації" (далі - Відповідач-2, Реєстратор), треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ" (далі - Третя особа-1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільпо-Фуд" (далі - Третя особа-2), з позовом про витребування з незаконного володіння Відповідача-1 об'єкта нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0) (далі також - Об'єкт) на користь Позивача; визнання незаконним та скасування рішення № 42014618 від 11.07.2018 Реєстратора про державну реєстрацію речових прав (права власності) Відповідача-1 на Об'єкт, на підставі якого внесено запис про право власності № 26999688.

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний об'єкт нерухомості перебуває у володіння Відповідача-1 на підставі Договору про відступлення права вимоги від 18.03.2013, а також Договору про відступлення права вимоги від 11.07.2018, однак вибув з володіння Позивача незаконно, поза його волею. В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що 30.03.2006 між ним та ТОВ "Український промисловий банк" було укладено договір на відкриття невідновлювальної кредитної лінії, з метою забезпечення зобов'язань Позивача за яким 30.03.2006 сторонами укладено іпотечний договір, предметом якого є спірне майно. В подальшому на підставі договору про передачу активів ТОВ "Укрпромбанк" від 12.03.2011 права та обов'язки за вказаними кредитним та іпотечним договором перейшли до ПАТ "Дельта Банк", яке відступило право вимоги за цими договорами ТОВ "Фінансова компанія "Надбання" відповідно до укладеного договору про відступлення права вимоги від 18.03.2013.

ТОВ "ФК "Надбання" у свою чергу 18.03.2013 укладено договір про відступлення права вимоги (про заміну кредитора у зобов'язанні) з ТОВ "Буд-ВВВ", відповідно до якого останнє набуло право вимоги належного виконання зобов'язань Позивача за кредитним договором. 19.03.2013 Позивач та ТОВ "Буд-ВВВ" уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким останнє прийняло і набуло право власності на предмет іпотеки - об'єкт спірного нерухомого майна.

1.3. Разом з тим, після скасування рішенням Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 у справі № 910/10442/16, 11.07.2018 ТОВ "Буд-ВВВ" зареєструвало право власності на зазначене майно та того самого дня на підставі договору про відступлення права вимоги відступило право вимоги належного виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідачу-1.

1.4. Також Позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на об'єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- передати на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" (ідентифікаційний код 42575554, адреса: м. Київ, вул. Солом'янська, будинок 1) об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0);

- заборонити Відповідачу-1, а також третім особам використовувати та експлуатувати, у тому числі на підставі укладених договорів оренди, а також на підставі тих, що можуть бути укладені у майбутньому, та заборонити Відповідачу-1, а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень нерухомого майна, вносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0).

1.5. Заява про забезпечення позову мотивована вчиненням щодо Об'єкта протиправних дій, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та/або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача. Нерухоме майно виставлене Відповідачем-1 на продаж та планується відчужуватися на користь третіх осіб, що підтверджується наявними в мережі Інтернет оголошеннями на сайтах продажу нерухомого майна, а саме: на торговельному майданчику dom.ria.com міститься оголошення про продаж будівлі торговельного центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, шосе Харківське, будинок 144 літера Б, аналогічне оголошення міститься також на торгівельному майданчику aviso.ua. Також нерухоме майно, яке є предметом спору, підлягало рейдерським захопленням невідомими особами, які, застосовуючи примус, намагаються прорватись до приміщень та встановити примусовий контроль над ним. При цьому у ході таких рейдерських захоплень було зруйновано вітрини магазинів та вчинялися інші дії, що направлені на пошкодження нерухомого майна.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1. 22.01.2019 Господарський суд міста Києва (суддя Чебикіна С. О.) ухвалив заяву Позивача про забезпечення позову задовольнити частково; накласти арешт на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0); заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0); передати на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Відповідальний зберігач" (ідентифікаційний код 42575554, адреса: м. Київ, вул. Солом'янська, будинок 1) об'єкт нерухомого майна, а саме: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0); в іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

2.2. Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки Об'єкт на даний час зареєстрований за Відповідачем-1 та знаходиться в його володінні, цей об'єкт нерухомого майна виставлений Відповідачем-1 на продаж, що підтверджується оголошеннями розміщеними ним в мережі інтернет; Об'єкт постійно підлягає рейдерським захопленням з боку невідомих осіб, які, застосовуючи примус, прориваються до цих приміщень, руйнуючи вітрини магазинів та пошкоджуючи майно, ця інформація є загальнодоступною та розміщена в інтернет мережі (скріншоти додані заявником до заяви про забезпечення позову), тобто існує ймовірність погіршення стану цього майна чи зниження його вартості. При цьому Відповідач-1, якщо він є законним власником спірного майна, також повинен бути зацікавлений в збереженні цього майна в належному стані до вирішення справи по суті. Таким чином, існує можливість відчуження (перепродажу) Відповідачем-1 Об'єкта, а також вчинення протиправних дій щодо цього майна, що може призвести до заниження його вартості, що свідчить про наявність підстав для часткового задоволення заяви Позивача про забезпечення позову.

3. Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 09.04.2019 Північний апеляційний господарський суд постановою ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 змінив; в задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову відмовив повністю.

3.2. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що за наявності тих доказів, що подані до заяви про забезпечення позову, достеменно встановити, що саме Відповідач-1 розмістив оголошення на сайтах про продаж Об'єкта нерухомого майна є неможливим. Посилання на скрін-шоти веб-сторінки comments.ua про рейдерське захоплення Об'єкта не може вважатись доказом вчинення Відповідачем-1 дій щодо відчуження майна, оскільки у цих публікаціях вказано про намагання рейдерського захоплення торгового центру невідомими особами, тобто особами, яких неможливо встановити, як і встановити можливу причетність до Відповідача-1. Отже доводи Позивача зводяться виключно до припущень, не підтверджених відповідними доказами.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. Позивач (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 скасувати, ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 залишити в силі.

5. Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі

5.1. Висновок суду апеляційної інстанції про безпідставність посилання Позивача на наявні в мережі Інтернет оголошення про продаж Об'єкта, оскільки за експертними висновками неможливо встановити особу, яка розмістила зазначені оголошення, суперечить та порушує вимоги частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), порушує порядок оцінки доказів, становить нездійснення судом апеляційної інстанції оцінки зібраних доказів, дослідження доказів вибірково, без мотивування відхилення та врахування кожного доказу у справі.

5.2. Апеляційний господарський суд порушив положення частини першої статті 73 ГПК України, проігнорувавши письмові докази, надані Позивачем, а також частини першої статті 76 ГПК України, необґрунтовано відхиливши належні докази Позивача, що призвело до порушення судом апеляційної інстанції вимог статті 236 ГПК України.

5.3. Висновок суду про те, що існує необхідність у дослідженні та наданні правової оцінки діям третіх осіб, вчиненим стосовно Об'єкта, порушують вимоги частини другої статті 136 ГПК України, оскільки судом не враховано доводів та доказів Позивача про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення прав Позивача.

5.4. Статтею 137 ГПК України не встановлено заборони накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом спору, якщо у межах кримінального провадження накладено арешт на Об'єкт та заборонено вчиняти реєстраційні дії щодо нього.

5.5. Суд порушив положення частини четвертої статті 236 ГПК України, не врахувавши висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

5.6. Суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки невжиття заходів забезпечення позову у справі про витребування майна з чужого незаконного володіння виключає можливість механізму захисту порушеного права, встановленого зазначеною статтею.

5.7. Суд також допустив порушення норм статей 319, 322 ЦК України, не врахувавши, що скасування заходів забезпечення позову може завдати неповоротних наслідків у вигляді завдання шкоди третім особам, знищення або зниження вартості майна, що призведе до порушення прав Позивача.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. 05.07.2019 Відповідач-1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

6.2. Суд апеляційної інстанції правильно встановив, що докази Позивача щодо необхідності забезпечення позову ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені фактичними обставинами. Що можуть свідчити про вчинення Відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду.

7. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони реєстраторам вчиняти реєстраційні дії

7.1. Відповідно до частини першої статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

7.2. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

7.3. Захід забезпечення позову має бути співмірним з заявленими позовними вимогами.

7.4. Предметом позову у цій справі є вимоги про витребування з незаконного володіння Об'єкта, а також визнання незаконним та скасування рішення Реєстратора про державну реєстрацію речових прав на цей Об'єкт.

7.5. Як на підставу вжиття заходів забезпечення позову Позивач посилається на те, що Об'єкт зареєстрований за Відповідачем-1 та знаходиться в його реальному володінні. Згідно з інформацією з мережі Інтернет Об'єкт виставлений на продаж, що підтверджується оголошеннями, розміщеними на торгівельних майданчиках DОМ.RІА.СОМ, а також AVISO щодо продажу будівлі торгівельного центру, що знаходиться за адресою: м. Київ, шосе Харківське, будинок № 144, літера Б, скрін-шоти сторінок з цими оголошеннями додані до заяви.

Також зазначив, що нерухоме майно, яке є предметом спору, підлягало рейдерським захопленням невідомими особами, які, застосовуючи примус, намагалися прорватися до приміщення та встановити над ним контроль, в ході чого зруйновано вітрини та вчинялися інші дії, направлені на пошкодження нерухомого майна, що підтверджується доданими до заяви скрін-шотами веб сторінок з відповідною інформацією, розміщеною в мережі Інтернет.

7.6. З огляду на наведені обставини Позивач просив вжити заходи забезпечення позову, зокрема шляхом накладення арешту на Об'єкт та заборони реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Об'єкта.

7.7. Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

7.8. Разом з цим, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, зокрема спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

7.9. Отже, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

7.10. При цьому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

7.11. Суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині існування підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки відповідна інформація, а саме оголошення про продаж об'єкта спірного майна, про витребування якого з незаконного володіння заявлено позов, розміщені в мережі Інтернет, можуть бути підставою для обґрунтованого припущення щодо можливості продажу чи відчуження цього майна будь-яким іншим способом і у разі, якщо достовірно встановити особу, яка розмістила це оголошення, не видається за можливе. У цьому висновку Суд враховує також те, що право власності на Об'єкт зареєстровано за Відповідачем-1, що не заперечується сторонами, будь-яка інша особа не може здійснити відчуження цього майна відповідно до вимог законодавства.

7.12. Крім того, варто враховувати, що правовий механізм реалізації захисту порушеного права шляхом витребування майна з чужого незаконного володіння передбачає пред'явлення відповідного позову особою, яка є власником цього майна, яке вибуло з володіння власника поза його волею, до особи, у володінні якої це майно фактично перебуває.

7.13. Таким чином, відчуження об'єкта нерухомого майна особою, до якої заявлено позов про витребування цього майна з незаконного володіння, призведе до неможливості ефективного реального захисту прав позивача та їх поновлення зазначеним шляхом.

7.14. За наведених мотивів вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, витребування якого є предметом позову, а також встановлення реєстраторам заборони вчиняти будь-які реєстраційні дій щодо цього нерухомого майна, є адекватними, розумними і співмірними з заявленими позовними вимогами заходами забезпечення позову, які спроможні забезпечити ефективний захист та поновлення прав особи, яка звернулась до суду з таким позовом.

7.15. З огляду на викладене Суд вважає, що апеляційний господарський суд дійшов помилкових висновків про те, що зазначені Позивачем обставини в заяві про забезпечення позову та надані на їх підтвердження відповідні докази не свідчать про наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів щодо арешту нерухомого майна та заборони реєстратору вчиняти реєстраційні дії щодо цього майна можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

7.16. Суд вважає невмотивованими та такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства посилання суду апеляційної інстанції як на одну з підстав для відмови у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову на те, що відповідні заходи, а саме накладення арешту на зазначене нерухоме майно та заборона вчиняти реєстраційні дії державним реєстраторам, вжиті відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27.09.2018 у справі № 757/47178/18-к, а відтак забезпечення позову у даній справі № 910/608/19 може призвести до перешкоджання виконання ухвали у зазначеному кримінальному провадженні.

7.17. З огляду на викладене Суд погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на Об'єкт та заборону реєстратору вчиняти реєстраційні дії щодо цього Об'єкта.

Щодо забезпечення позову шляхом передання майна на зберігання третій особі

7.18. Пунктами 1 - 9 частини першої статті 137 ГПК України визначено заходи забезпечення позову, які можуть вживатись господарськими судами.

7.19. Разом з цим, пунктом 10 частини першої статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується іншими заходами, необхідними для ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

7.20. Таким чином, визначений пунктами 1 - 9 частини першої зазначеної статті перелік заходів забезпечення позову не є вичерпним і суд може вжити заходи забезпечення позову, не передбачені зазначеними пунктами, але є такими, що забезпечать ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав у разі, якщо такий захист і поновлення цих прав не забезпечується заходами визначеними процесуальним законом.

7.21. Отже, застосовуючи захід забезпечення позову, не визначений окремо процесуальним законом, господарський суд має навести обґрунтування необхідності вжиття саме такого заходу забезпечення позову, а також вмотивувати підстави, за яких дійшов висновку про те, що ефективний захист і поновлення прав та законних інтересів позивача не може бути забезпечений у разі вжиття іншого, прямо передбаченого ГПК України, заходу (заходів).

7.22. Суд першої інстанції, задовольняючи заяву Позивача про забезпечення позову в частині передачі на зберігання третій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору, спірного Об'єкта, відповідних мотивів не навів.

7.23. З огляду на викладене, Суд погоджується з висновками апеляційного господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в цій частині.

7.24. Також суди першої та апеляційної інстанцій відмовили у задоволенні заяви Позивача про забезпечення позову в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу-1, а також третім особам використовувати та експлуатувати спірне нерухоме майно, та заборони Відповідачу-1, а також третім особам та/або їх представникам, уповноваженим особам входити до приміщень нерухомого майна, вносити чи переміщувати обладнання та/або інше майно з приміщень нерухомого майна або будь-яким іншим способом використовувати об'єкт нерухомого майна.

7.25. Враховуючи, що, відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування прийнятих у справі рішень під час розгляду справи не встановлено, у вказаній частині судові рішення не оскаржується та не переглядаються.

7.26. З огляду на викладене постанова суду апеляційної інстанції в частині скасування ухвали суду першої інстанції та відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо спірного об'єкта нерухомого майна підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали місцевого господарського суду в цій частині; в іншій частині постанова суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін, тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця" задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 910/608/19 в частині зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 та відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0) та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") вчиняти будь-які реєстраційні дії. в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо об'єкта нерухомого майна - нежитлове приміщення, нежитлові приміщення підвального та першого поверхів (в літ. А), загальною площею 2 862,4 кв.м., що знаходиться з адресою: м. Київ, Харківське шосе, буд. 144Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомості 0). В цій частині залишити в силі ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі № 910/608/19.

3. В решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 910/608/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак