ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
29.08.2019 Справа № 905/1581/19
До господарського суду Донецької області до пред`явлення позову звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Гідробуд» із заявою про забезпечення позову шляхом:
- зобов`язання посадових осіб товариства з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» допустити посадових осіб (представників) товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» для проведення інвентаризації;
- опису та арешту майна - 54 389 штук бетонних виробів БКУ та 248 штук залізобетонних плит ПБУ на загальну суму 7 315 664,10 гривень, які знаходяться за адресою: Донецька область, місто Селидове, вулиця Миру, будинок №1.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» посилається на те, що на зберігання товариству з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» було передано майно, яке не видається заявнику за його вимогою.
До заяви додано (у копіях), зокрема, договори №18 від 16.03.2018, №19 від 23.03.2018 по виконанню робіт по об`єкту; договір №38 від 27.05.2019 по виконанню додаткових робіт по об`єкту; договір №23/6 від 23.06.2018 про надання послуг відповідального зберігання з актом приймання-передачі №1 від 23.06.2018; договір №03/9 від 03.09.2018 про надання послуг відповідального зберігання з актами приймання-передачі №1 від 06.09.2018 та №2 від 07.09.2018; листи №22/02 від 22.02.2019, №02/08 від 02.08.2019 товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Гідробуд» з доказами направлення товариству з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1»; акт про не допуск представників товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» для проведення інвентаризації товарів, переданих на зберігання; технічні умови (сповіщення про зміну) «Блоки кріплення укосів БКУ»; технічні умови «Плити залізобетонні берегового укріплення».
Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
В силу норм ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;
6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;
7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні, у випадку задоволення позову.
Як вказує заявник, товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» є підрядником за договорами, укладеними за результатами публічних закупівель з Департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації з оплатою робіт за бюджетні кошти по наступних об`єктах:
- Укріплення берегів та розчистка русел р. 2-га Біленька в м.Краматорськ (в районі «Саду ОСОБА_1 ») за договором №18 по виконанню робіт по об`єкту від 18.03.2018;
- Укріплення берегів та розчистка русел р. Казенний Торець в межах м.Краматорськ (в районі «Саду ОСОБА_1 ») за договором №19 по виконанню робіт по об`єкту від 23.03.2018 та договором №38 по виконанню робіт по об`єкту від 27.05.2019;
Для виконання вказаних робіт використовуються бетонні вироби БКУ та залізобетонні плити ПБУ, які мають бути змонтовані на зазначених вище об`єктах. Виробником бетонних виробів є товариство з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1».
Між товариством з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» (поклажодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» (зберігач) були укладені договори про надання послуг відповідального зберігання №23/6 від 23.06.2018, №03/9 від 03.09.2018, за змістом п.1.1 яких поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання матеріальні цінності поклажодавця (товар).
Товаром є бетонні вироби БКУ в розмірі 57 155 штук на загальну вартість 7 179 582,48 грн (п.1.2 договору №23/6 від 23.06.2018) та бетонні вироби БКУ в розмірі 24 839 штук на загальну вартість 3 120 175,82 грн, залізобетонні плити ПБУ в розмірі 1 750 штук на загальну вартість 3 410 505,00 грн (п.п.1.2, 1.3 договору №03/9 від 03.09.2018).
За змістом вказаних правочинів зберігач здійснює зберігання товару за наступною адресою: АДРЕСА_1 обл. АДРЕСА_2 м. Селидове АДРЕСА_2 вул АДРЕСА_3 Миру, 1.
На виконання договору №23/6 від 23.06.2018 за актом приймання-передачі №1 від 23.06.2018 зберігачу було передано на зберігання бетонні вироби БКУ в розмірі 49 550 штук.
На виконання договору №03/9 від 03.09.2018 за актом приймання-передачі №1 від 06.09.2018 зберігачу було передано на зберігання залізобетонні плити ПБУ в розмірі 1 750 штук, за актом приймання-передачі №2 від 07.09.2018 бетонні вироби БКУ в розмірі 24 839 штук.
В межах укладених між сторонами договорів зі зберігання було повернуто:
- 20 000 штук бетонних виробів БКУ;
- 1 502 залізобетонних плит ПБУ.
Як вказує заявник, товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» зверталось до зберігача з листами №22/02 від 22.02.2019, №02/08 від 02.08.2019, а також електронною поштою та засобами телефонного зв`язку щодо передачі товару. Проте, решта товару на користь заявника не була повернута.
Окрім того, представники зберігача не були допущені поклажодавцем до товару за місцем його зберігання, про що складено акт від 05.08.2019.
У своїй заяві товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» зазначає, що готує позов, предметом якого буде майн , а саме: 54 389 штук бетонних виробів БКУ та 248 штук залізобетонних плит ПБУ.
При цьому, за твердженням заявника, поведінка товариства з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» та перебування товару у володінні поклажодавця свідчать про те, що посадовими особами вказаної юридичної особи можуть бути вчинені заходи щодо реалізації товару, його приховання, передання іншим особам, вивезення з території зберігання, створення інших перешкод, в тому числі укладення удаваних правочинів, використання у власній господарській діяльності тощо. Ще однією підставою, заявник вказує то, що товариство з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» є виробником бетонних виробів БКУ та залізобетонних плит ПБУ, а тому може використати їх у своїй господарській діяльності.
Проте, за висновками суду, товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельне підприємство «Гідробуд» не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Вказана обставина позбавляє суд можливості дійти висновку про адекватність запропонованих заходів забезпечення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до негативних наслідків для позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.
Викладені у заяві обставини містять лише посилання заявника на потенційну можливість ухилення товариства з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» від виконання судового рішення.
Разом з тим, товар за договорами №23/6 від 23.06.2018, №03/9 від 03.09.2018 передавався на зберігання у червні та вересні 2018 року та був пов`язаний з виконанням договорів №18 від 16.03.2018, №19 від 23.03.2018 по виконанню робіт по об`єкту, укладених між Департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації та товариством з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд».
Строк дії договорів №18 від 16.03.2018, №19 від 23.03.2018 був встановлений до 31.12.2018. Тобто, переданий на зберігання за договорами №23/6 від 23.06.2018, №03/9 від 03.09.2018 товар мав бути використаний при виконанні робіт ще до кінця 2018 року.
Матеріалами заяви не підтверджено, що товар передавався, в тому числі, на виконання договору №38 від 27.05.2019 по виконанню додаткових робіт по об`єкту, який підписано між Департаментом екології та природних ресурсів Донецької обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд». Зокрема, на час передання товару за актами приймання-передачі №1 від 23.06.2018, №1 від 06.09.2018, №2 від 07.09.2018 договору №38 від 27.05.2019 не існувало.
Окрім того, заявником не надано підтверджень належного виконання договорів №23/6 від 23.06.2018, №03/9 від 03.09.2018 з боку товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд», зокрема, в частині оплати послуг зберігача.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, заява б/н від 20.08.2019 товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зобов`язання посадових осіб (представників) товариства з обмеженою відповідальністю «Сємбіз-1» допустити посадових осіб (представників) товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» для проведення інвентаризації та накладення арешту на 54 389 штук бетонних виробів БКУ; 248 штук залізобетонних плит ПБУ, які знаходяться за адресою: Донецька обл., м.Селидове, вул.Миру, 1, залишається судом без задоволення.
У своїй заяві про забезпечення позову товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» вказує, що пред`явлення позову потребуватиме оплати судового збору за ставкою 1,5% в сумі 109 734,97 гривень, яка є значною для заявника.
Суд також зауважує, що за приписами ч.3 ст.138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та інформації наявної у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» вже зверталось до господарського суду Донецької області із заявою про забезпечення позову з вимогою про накладення арешту на 54 389 штук бетонних виробів БКУ; 248 штук залізобетонних плит ПБУ, які знаходяться за адресою відповідача, 09.08.2019.
Дана заява про забезпечення позову до пред`явлення позову надійшла до господарського суду Донецької області 27.08.2019, тобто через 18 днів після першого звернення. Наведене свідчить про те, що 18-ти днів заявнику не вистачило для акумулювання необхідної суми для сплати судового збору, а тому ставить під сумнів ймовірність звернення товариства з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» з позовом до суду протягом 10 днів відповідно до ч.3 ст.138 ГПК України і взагалі намір на таке звернення.
Крім того, ухвалою господарського суду Донецької області від 12.08.2019 №905/1468/19 заявнику було відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову до пред`явлення позову з тих саме підстав, що може свідчити про зловживання товариством з обмеженою відповідальністю Будівельне підприємство «Гідробуд» процесуальними правами в розумінні п.1 ч.2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, як то подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.
Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у разі відмови у задоволенні такої заяви, покладається на заявника.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 129, 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Суддя С.М. Фурсова