ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/2910/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання Сотник А.С.,

учасники справи:

кредитор (ініціюючий)- Управління Пенсійного фонду України у м. Дружківці Донецької області

представники кредитора - не з`явилися,

боржник - Публічне акціонерне товариство "Дружківський машинобудівний завод"

представник боржника - Мегріш Є.Я., довіреність № 9 від 22.03.2019,

арбітражний керуючий, розпорядник майна - Карпенко А.А. - не з`явився,

заявник касаційної скарги - Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С.,

представник заявника касаційної скарги - Кравченко О.П., довіреність № 27 від 27.06.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С.

на ухвалу Господарського суду Донецької області

від 01.11.2018

у складі судді: Чорненька І.К.

та на постанову Східного апеляційного господарського суду

від 04.04.2019

у складі колегії суддів: Шевель О.В. - головуючий, Крестьянінов О.О., Тарасова І.В.

у справі за заявою

Управління Пенсійного фонду України у м. Дружківці Донецької області

до Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. У грудні 2017 Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області (далі - УПФУ в м. Дружківці Донецької області) звернулося до Господарського суду Донецької області з заявою про порушення справи про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дружківський машинобудівний завод" (далі - ПАТ "Дружківський машинобудівний завод") на підставі ст. ст. 9-12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі- Закон про банкрутство).

2. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.12.2017 заяву УПФУ в м. Дружківці Донецької області про порушення справи про банкрутство ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" прийнято до розгляду.

3. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.01.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дружківський машинобудівний завод"; визнано грошові вимоги УПФУ в м. Дружківці Донецької області в сумі 16321270,62 грн.; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Карпенка А.А.

4. 08.02.2018 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" (далі - ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку") з кредиторськими вимогами на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. В обґрунтування кредиторських вимог заявник посилався на кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, договір поруки №PX029031.180464.001 від 04.10.2013 та укладені до них додаткові угоди.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника. Водночас вказаною ухвалою відмовлено ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору.

6. Суд першої інстанції виходив з того, що кредиторські вимоги ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" до боржника у розмірі 389849241,21 грн. необґрунтовані та не підлягають визнанню, оскільки порука ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (встановлена договором поруки №РХ029031.180464.001 від 04.10.2013, на який ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" посилається як на підставу своїх вимог) у зобов`язанні - кредитному договорі про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, є припиненою у зв`язку зі зміною зобов`язання без згоди поручителя.

7. Під час розгляду справи, господарським судом першої інстанції було встановлено:

7.1. 04.10.2013 між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" (банк) та ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини" (позичальник), правонаступником якого є ПрАТ "Корум Україна", укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 із подальшими додатковими угодами (кредитний договір).

Згідно з п.1.1 кредитного договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі за текстом - "кредит", на умовах, визначених цим договором.

Кредит надається у вигляді невідкличної мультивалютної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 231797000,00 грн., надалі за текстом "Ліміт кредитної лінії". Грошові кошти в рамках кредитної лінії можуть бути надані банком у наступних валютах: гривнях та доларах США (далі "валюти кредиту"). Ліміт кредитної лінії встановлюється з періодом безперервного користування не більше, ніж 12 календарних місяців. (п.1.1.1 договору).

Термін користування кредитом визначено по 03.10.2016 (п.1.1.2 договору).

Процентна ставка за користування кредитом становить 16,5% річних за кредитом у гривні, 10% річних за кредитом у доларах США. Процентна ставка за користування кредитом підлягає перегляду кожні 12 місяців починаючи від дати підписання Кредитного договору. Зміна процентної ставки за користування Кредитом здійснюється в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору. (п.1.1.3 договору).

Розділом 5 кредитного договору встановлений порядок зміни процентної ставки та комісії за кредитом.

Про зміну процентної ставки та/або комісії банк письмово повідомляє позичальника шляхом направлення листа з повідомленням про вручення, а також надає для укладення відповіді додаткові угоди, Зміна відсоткової ставки здійснюється тільки за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди (п.5.1.1 договору).

7.2. ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", на виконання умов кредитного договору надані кредитні кошти позичальнику - ПрАТ "Корум Україна" (попередня назва - ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини"), однак позичальник зобов`язання за договором належним чином не виконав; станом на 30.01.2018 заборгованість ПрАТ "Корум Україна" перед ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" (за інформацією банку) за вказаним договором становила 389 849 241,21 грн., з яких: 231 719 744,24 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 158 129 496,97грн. - прострочена заборгованість за процентами по кредиту.

7.3. 04.10.2013 між ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" (кредитор), ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (поручитель) та ПАТ "Торгова компанія "Гірничі машини" (боржник) укладено договір поруки №РХ029031.180464.001.

За цим договором поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань, що випливають з кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання боржником в повному обсязі. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, пені, втрат кредитора тощо (п.1.2 договору).

У разі порушення боржником зобов`язання, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржника, що означає право кредитора вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі як від боржника і поручителя разом, так і від кожного з них окремо (п.1.3 договору).

Пунктом 2.1.1 договору поруки (в редакції додаткової угоди від 27.06.2014) встановлено, що порукою за цим договором забезпечується, зокрема, виконання наступних зобов`язань:

- повернення кредиту, наданого у вигляді мультивалютної поновлювальної кредитної лінії, в сумі 231797000,00 грн. на строк з 04.10.2013 по 03.10.2016.; погашення за кредитним договором здійснюється у строки та у розмірах згідно п.2.5 кредитного договору;

- сплати процентів за користування кредитом у розмірі:

16,5% річних за кредитом у гривні;

10% річних за кредитом у доларах США починаючи з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, у дату сплати процентів з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Кредитного договору;

- сплати процентів за користування кредитом у разі несвоєчасного погашення кредиту у розмірі:

18,5% річних за кредитом у гривні;

12% річних за кредитом у доларах США від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту - у дату сплати процентів, з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця.

Згідно з п.2.2 договору поруки, у разі внесення змін до договору, з якого випливає зобов`язання, що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання в розмірі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов`язанні (п.2.2 договору).

У разі порушення зобов`язань боржником, кредитор направляє поручителю письмову вимогу виконати зобов`язання (або певну його частину). Кредитор не зобов`язаний підтверджувати яким-би то не було чином факт невиконання зобов`язання боржником. Вимога кредитора буде достатньою для поручителя підставою виконати зобов`язання на суму, що вказана в такій вимозі, без будь-яких застережень, умов чи вимог до кредитора про надання додаткової інформації чи документів (п.3.1 договору поруки).

Поручитель зобов`язаний виконати пред`явлену йому вимогу кредитора в валюті зобов`язання в повному обсязі в строк не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання такої вимоги (п.3.3 договору поруки).

Порука та відповідальність поручителя припиняються лише після виконання зобов`язань в повному обсязі (п.6.1 договору поруки).

7.4. 27.06.2014 між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" (банк) та ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини" (позичальник) укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору, згідно з п.1 якої сторонами змінено строк сплати процентів та узгоджено пункт 2.4 кредитного договору в наступній редакції:

"2.4. Строк сплати процентів за кредитним договором за період з 01.05.2014 по 31.07.2014 встановлюється до 05.08.2014 включно".

7.5. 03.09.2014 між банком та позичальником укладено додаткову угоду №4 до кредитного договору від 04.10.2013, якою внесено зміни до умов договору, зокрема, п.1.1.3 кредитного договору (процентна ставка за користування кредитом), викладено у наступній редакції:

"1.1.3. Процентна ставка за користування Кредитом:

16,5 % річних за кредитом у гривні;

10,0% річних за кредитом у доларах США.

Процентна ставка за користування Кредитом підлягає перегляду кожні 12 місяців починаючи від дати підписання Кредитного Договору. Зміна процентної ставки за користування кредитом здійснюється в порядку, передбаченому розділом 5 цього Договору.

У разі порушення строків виконання п.2.2 або п.4.2.5 (в частині передачі Банку в забезпечення цілісно-майнового комплексу) процентна ставка збільшується до:

19,0% річних у гривні;

12,5% річних у доларах США"

Тобто, сторонами кредитного договору додано умову щодо збільшення процентної ставки у разі порушення певних умов договору.

7.6. Листом №52 від 03.09.2014 ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" повідомив ПАТ ""Всеукраїнський банк розвитку", що ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" ознайомлений із змінами, внесеними додатковою угодою №4 до п.1.1.3 кредитного договору, по якому ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" відповідає як солідарний боржник, у редакції, що була додана до вказаного протоколу, а саме:

"1.1.3. Процентна ставка за користування кредитом:

16,5 % річних за кредитом у гривні;

10,0% річних за кредитом у доларах США.

Процентна ставка за користування кредитом підлягає перегляду кожні 12 місяців починаючи від дати підписання кредитного Договору. Зміна процентної ставки за користування кредитом здійснюється в порядку, передбаченому розділом 5 цього договору".

7.7. У зв`язку з невиконанням ПрАТ "Корум Україна" грошових зобов`язань за кредитним договором від 04.10.2013, ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 19.03.2015 до позичальника - ПрАТ "Корум Україна" та поручителя - ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.03.2015 порушено провадження у справі №908/1848/15-г за вказаним позовом; ухвалою від 15.06.2018 зупинено провадження у справі №908/1848/15-г до розгляду заяви ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про визнання його грошових вимог до боржника (ПАТ "Дружківський машинобудівний завод") у справі про банкрутство № 905/2910/17.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

8. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі №905/2910/17 апеляційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 у справі №905/2910/17 в частині відмови ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору - залишено без змін.

9. Враховуючи положення ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення ухвали Господарського суду Донецької області від 01.11.2018) та правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 19.06.2018 у справі №910/7389/17 та від 22.05.2018 у справі №910/1830/17, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що кредиторські вимоги ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" до боржника у розмірі 389 849 241,21 грн. не підлягають визнанню - оскільки правовідносини поруки, з яких виникли відповідні вимоги, припинилися у 2014 році, а саме, 03.09.2014, коли було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору від 04.10.2013 (якою змінено розмір процентів в бік збільшення).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі № 905/2910/17, ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С. звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі № 905/2910/17 щодо відмови ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389 849 241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким визнати ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" кредитором боржника на суму 389 849 241,21 грн. та 3 524,00 грн. Зобов`язати розпорядника майна внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/2910/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду Погребняка В.Я. від 31.05.2019 касаційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі № 905/2910/17 залишено без руху. Надано скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. Роз`яснено скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

13. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В.В., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/2910/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Катеринчук Л.Й., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Васьковського О.В., судді - Катеринчук Л.Й. від 05.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі №905/2910/17 Господарського суду Донецької області за касаційною скаргою ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" відбудеться 27.08.2019. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 06.08.2019. Витребувано з Господарського суду Донецької області та Східного апеляційного господарського суду матеріали справи № 905/2910/17 за заявою УПФУ у м. Дружківці Донецької області до ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" про банкрутство. Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

15. Від ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку", в якому вказує на її безпідставність та вважає, що вона не підлягає задоволенню.

16. В судове засідання 27.08.2019 з`явилися представник скаржника ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С. та представник ПАТ "Дружківський машинобудівний завод", які надали пояснення у справі.

17. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С.)

18. В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вказує на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про наявність підстав для припинення поруки, не встановили, яке фактичне збільшення відповідальності поручителя відбулося без його згоди, не надали належної правової оцінки п. 2.2. Договору.

Доводи божника

(ПАТ "Дружківський машинобудівний завод")

19. Боржник у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що процентну ставку за користування кредитом було збільшено шляхом укладення між ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" та ПАТ "Торгова Компанія "Гірничі машини" (основним боржником) додаткової угоди №4 від 27.06.2014, при цьому поручитель не висловлював письмової згоди з такими змінами у зобов`язанні. Посилання банку на те, що збільшена процентна ставка ним фактично не застосовувалася, боржник вважає необґрунтованими, оскільки ч. 1 ст. 559 ЦК України підставою для припинення поруки визначено саме факт зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, а не фактичне застосування таких змін, внесених у зобов`язання.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

21. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя). Грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Ст. 23 Закону про банкрутство визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі ті, щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи з вимог ст. 25 Закону про банкрутство, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений саме на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

При цьому, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом.

Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Предметом розгляду, в даному випадку, є заява ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 389 849 241,21 грн. та 3524,00 грн.

В обґрунтування кредиторських вимог заявник посилався на кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, договір поруки №PX029031.180464.001 від 04.10.2013 та укладені до них додаткові угоди.

Відповідно до положень ч.1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом вказаних норм матеріального права, поручитель хоч і пов`язаний з боржником певними зобов`язальними відносинами, але є самостійним суб`єктом у відносинах із кредитором.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов`язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов`язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо.

Відповідну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 910/7389/17, від 22.05.2018 у справі № 910/1830/17 тощо.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що додатковою угодою № 4 від 03.09.2014 до кредитного договору від 04.10.2013 змінено розмір процентів в бік збільшення порівняно з редакцією договору від 04.10.2013, а саме:

"У разі порушення строків виконання п.2.2 або п.4.2.5 (в частині передачі Банку в забезпечення цілісно-майнового комплексу) процентна ставка збільшується до: 19,0% річних у гривні; 12,5% річних у доларах США".

Внаслідок вказаної зміни обсяг відповідальності боржника, як поручителя, збільшується.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до п.2.2 договору поруки від 04.10.2013, у разі внесення змін до договору, з якого випливає зобов`язання (кредитний договір від 04.10.2013), що мають наслідком збільшення обсягу відповідальності поручителя, поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання в розрізі таких змін за умови, якщо поручитель письмово погодився із такими змінами у зобов`язанні.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено відсутність згоди поручителя щодо змін у зобов`язанні, а саме, зазначено, що у листі №52 від 03.09.2014 (на який посилався банк у заяві про визнання кредиторських вимог) ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" лише повідомив ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" про те, що ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" ознайомлений із змінами, внесеними додатковою угодою №4 до п.1.1.3 кредитного договору від 04.10.2013, а не висловив згоду із такими змінами.

Будь-які відомості щодо погодження поручителем (ПАТ "Дружківський машинобудівний завод") змін, внесених банком та позичальником додатковою угодою №4 до п.1.1.3 кредитного договору від 04.10.2013, у матеріалах справи відсутні.

Сам боржник в ході провадження в суді першої та апеляційної інстанцій наявність такої згоди заперечував.

Стосовно посилань скаржника на те, що порука не є припиненою, оскільки банком фактично не застосовувалась збільшена процентна ставка (до 19% річних за кредитом у гривні), так як дана умова пов`язана з настанням певної події (порушенням п.2.2 або п.4.2.5 кредитного договору), судом апеляційної інстанції встановлено, що в чинному законодавстві та в договорі поруки відсутні норми, що пов`язували б припинення договору поруки з реалізацією банком його диспозитивного права на застосування або незастосування розміру відсотків, збільшеного згідно зі змінами до кредитного договору.

Натомість, відповідно до приписів ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) юридичним фактом, що призводить до такого наслідку як припинення договору поруки, є безпосередньо зміна зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності - а не практична реалізація кредитором своїх прав, пов`язаних із відповідною зміною.

Таким чином, судами попередніх інстанцій встановлено, що порука ПАТ "Дружківський машинобудівний завод" (встановлена договором поруки №РХ029031.180464.001 від 04.10.2013) у зобов`язанні - кредитному договорі про відкриття мультивалютної кредитної лінії №ККМV.154391.009 від 04.10.2013, є припиненою у зв`язку зі зміною зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та постановлення оскаржуваної ухвали господарського суду від 01.11.2018) та правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 19.06.2018 у справі №910/7389/17 та від 22.05.2018 у справі №910/1830/17, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що кредиторські вимоги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" до боржника у розмірі 389849241,21 грн. не підлягають визнанню - оскільки правовідносини поруки, з яких виникли відповідні вимоги, припинилися у 2014 році, а саме, 03.09.2014, коли було укладено додаткову угоду № 4 до кредитного договору від 04.10.2013 (якою змінено розмір процентів в бік збільшення).

22. Щодо суті касаційної скарги

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують та повністю повторюють доводи апеляційної скарги, яким була надана належна правова оцінка судом апеляційної інстанції.

23. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С. та залишення ухвали Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 (в частині відмови ПАТ "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389849241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору) та постанови Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі № 905/2910/17 без змін.

24. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський банк розвитку" Міхна С.С. залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 01.11.2018 (в частині відмови Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський банк розвитку" у визнанні кредитором боржника на суму 389 849 241,21 грн. та 3524,00 грн. судового збору) та постанову Східного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 у справі № 905/2910/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

Л.Й. Катеринчук