РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2019Справа № 910/4037/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.

за участю представників сторін: від позивача, Дядик Н.А., , ; від відповідача, Білоус О.А., , ; від третьої особи КП "Київблагоустрій", Косянчук Л.Г. , , ; від третьої особи КМР, Лазоренко А.О., ,

за позовом Комунального підприємства «Міський магазин» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача про Товариства з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» Комунальне підприємство «КИЇВБЛАГОУСТРІЙ» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київська міська рада стягнення грошових коштів

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29 березня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства «Міський магазин» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач) надійшла позовна заява № 295-566 від 28.03.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» (відповідач) про стягнення заборгованості на суму в розмірі 129 038, 19 грн. за договором № ПЧ-П-10307/0666 від 17.12.2015 року щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором № ПЧ-П-10307/0666 від 17.12.2015 року, зокрема, в порушення норм чинного законодавства та пунктів зазначеного договору не сплачував авансовий платіж у розмірі, встановленому договором та не здійснював плату за облаштування та утримання місця, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/4037/19 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання у справі призначено на 15.05.2019 року.

06 травня 2019 року через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» надійшов відзив на позовну заяву б/н від 02.05.2019 року, в якому відповідач звернувся до суду з проханням відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 15.05.2019 року оголошувалась перерва.

31 травня 2019 року через відділ діловодства суду позивач - Комунальне підприємство «Міський магазин» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подав відповідь на відзив на позовну заяву б/н від 28.05.2019 року, в якому позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

05 червня 2019 року через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд визнати поважними причини неподання доказів у встановлений строк та долучити до матеріалів справи письмові докази. Суд задовольняє вказане клопотання та долучає до матеріалів справи додані позивачем письмові докази.

В судовому засіданні 05.06.2019 року суд оголосив про здійснення розгляду справи у порядку загального позовного провадження та про призначення підготовчого судового засідання, та про залучення до участі у справі в якості третіх осіб (на стороні позивача) - КП "Київблагоустрій" та Київську міську раду.

Представник позивача в судовому засіданні 05.06.2019 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував про перехід в загальне позовне провадження та про залучення третіх осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.06.2019 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні, не заперечував про перехід в загальне позовне провадження та про залучення третіх осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 року розгляд справи № 910/4037/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Комунальне підприємство «КИЇВБЛАГОУСТРІЙ» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (; адреса місцезнаходження: 03057, м.Київ, ВУЛИЦЯ ДЕГТЯРІВСЬКА, будинок 31, корпус 2) та Київську міську раду (; адреса місцезнаходження: 01044, м. Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 36). Підготовче засідання у справі № 910/4037/19 призначено на 26.06.2019 року.

10.07. 2019 року через відділ діловодства суду від Комунального підприємства «Київблагоустрій» надійшли Пояснення щодо позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 року повідомлено сторін про призначення справи № 910/4037/19 до судового розгляду по суті на 01.08.2019 року.

В судовому засіданні 05.08.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про затвердження Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві» від 02.04.2015 № 300 далі - Розпорядження) детально регламентовано порядок розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві.

Пунктом 4 Розпорядження встановлено, що право на розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі виборюється на торгах.

14 грудня 2015 року протоколом про результати торгів № 26 (далі - Протокол) Товариство з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» (Відповідач) був визнаний переможцем за лотом № ПЧ-П-10307 на розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі за адресою: площа Печерська, буд. 1 м. Київ.

Пунктом 3.18 Розпорядження передбачено, що протягом 10 (десяти) робочих днів після оприлюднення інформації про результати торгів переможець торгів повинен укласти з КП «Міський магазин» договір щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

17 грудня 2015 року на підставі Протоколу між комунальним Підприємством «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (Позивач), в особі директора ОСОБА_2 , та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМОУШН ТУ ГОУ Україна» (Відповідач) було укладено Договір № ПЧ-П-10307/0666 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (Договір).

Відповідно до предмету Договору № ПЧ-П-10307/0666 Відповідач отримав можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торгівельній мережі, який розміщується у визначеному пунктами 1.2, 1.3 цього Договору місці, та отримувати послуги з облаштування та утримання Місця. При цьому у Відповідача виник обов`язок за Договором сплачувати плату за облаштування та утримання Місця, визначену п. 2.1, 2.2. Договору.

Згідно з п. п. 2.1., 2.2. Договору загальна плата за облаштування та утримання місця, визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів від 14.12.2015 року № 26, складає суму в розмірі: 140 217,05 грн. за дванадцять місяців. Починаючи з дати укладення цього Договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі: 11 684,75 грн.

У п. 2.5. Договору встановлено, що плата за облаштування та утримання місця, зазначена в п. 2.2. цього Договору, сплачується Стороною 2 на рахунок Сторони 1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії цього Договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше, ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та утримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Гарантійний внесок, який був внесений Стороною 2 для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п. 2.7. цього Договору, а залишок, якщо лишився, зараховується як частина плати за цим Договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі). Якщо сума гарантійного внеску є меншою авансового платежу, Сторона 2 зобов`язана сплатити обсяг коштів, яких не вистачає, в строк, зазначений в п. 2.7. цього Договору.

Згідно з п. 2.6. Договору гарантійний внесок, який був внесений Стороною 2 для участі в торгах, складає суму в розмірі 20 000 грн.

Відповідно до п. 2.7. Договору зобов`язання Сторони 2 по сплаті плати за облаштування та утримання місця забезпечується у вигляді авансового платежу в розмірі не менше ніж плата за облаштування та утримання місця за три місяці, а саме: Сторона 2 сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання цього Договору, а Сторона 1 зараховує авансовий платіж як плату за облаштування та утримання місця за перший та два останніх місяці строку дії цього Договору.

Частиною 2 ст. 193 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір, є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 Цивільного кодексу України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, та не заперечується сторонами, що Відповідачем було сплачено на рахунок Позивача плату за облаштування та утримання місця на загальну суму 116 847,50 грн.

На думку Позивача, у Відповідача наявна заборгованість у розмірі 23 369,55 грн., що утворилась внаслідок неналежного виконання останнім зобов`язання, а саме не здійснено оплату за облаштування та утримання місця за період з 17.12.2015 року по 01.03.2016 року.

Відповідач не погоджуючись з Позицією Позивача стверджує, що у нього відсутній обов`язок щодо оплати за облаштування та утримання місця за період з 17.12.2015 року по 01.03.2016 року. В обґрунтування своєї позиції Відповідач зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.2.1. Договору, КП «Міський магазин» зобов`язано забезпечити можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Відповідно до пункту 3.2.4. Договору, КП «Міський магазин» зобов`язано забезпечити демонтаж (переміщення) самовільно розміщеного іншою особою засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» 30.12.2015 року листом № 30/12 звернулось до Секретаря комісії КМДА з питань розміщення тимчасових споруд, в якому Відповідач повідомив про неможливість розміщення свого засобу пересувної торгівлі, через супротив власників конструкцій, які знаходились на відповідній адресі.

01.02.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» повторно звернулось до Секретаря комісії КМДА з питань розміщення тимчасових споруд з листом аналогічного змісту.

Листом № 05/0216-1 від 05.02.2016 року (вхідний № 20/6) Товариство з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» повідомило Позивача про звернення до комісії та просили Позивача не нараховувати плату за місця до моменту вирішення питань з фізичною наявністю на адресах сторонніх конструкцій. На той час Відповідачем було сплачено гарантійний внесок у розмірі 20 000 грн.

Як зазначає Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань Позивачем не було виконано свої обов`язки передбачені пунктами 3.2.4. Договору 3.2.1. Договору, а сама послуга провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі у період з 17.12.2015 по 01.03.2016 - не була надана, тому нарахування і стягнення плати за період з 17.12.2015 по 01.03.2016 в сумі 23369,55 гривень є безпідставним та необґрунтованим.

Пунктом 3.3.2. Договору передбачено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» має право звернутись до КП «Міський магазин» з клопотанням щодо відповідного зменшення плати за облаштування та утримання Місця, якщо з незалежних від неї обставин змінилися умови, передбачені цим Договором, або істотно погіршився стан Місця не з вини Відповідача.

На думку КП «Міський магазин право Відповідача, закріплене в пункті 3.3.2. Договору кореспондує обов`язку Позивача, передбаченому в пункті 3.2.1. Договору, де зазначено, що Позивач зобов`язаний забезпечити можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється згідно з ст. 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.

Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів.

Другим рівнем тлумачення (у разі, якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також з намірами сторін, які вони виражали при вчиненні правочину, а також з чого вони виходили при його виконанні.

Третім рівнем тлумачення (при без результативності перших двох) є врахування: (а) мети правочину, (б) змісту попередніх переговорів, (в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніш в правовідносинах між собою), (г) звичаїв ділового обороту; (ґ) подальшої поведінки сторін; (д) тексту типового договору; (е) інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, тлумаченню підлягає зміст правочину або його частина за правилами, встановленими ст. 213 ЦК України.

Якщо правила встановленні ст. 213 ЦК України не дозволяють визначити зміст відповідної умови договору потрібно застосовувати тлумачення contra proferentem.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.05.2019 року у справі № 911/1366/18.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку має бути використане тлумачення Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення Воловік проти України від 06.12.2007).

Дослідивши Договір № ПЧ-П-10307/0666 суд дійшов висновку, що зазначений договір є типовим у подібних правовідносинах і не розроблений Відповідачем.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у даному випадку, право Відповідача, закріплене в пункті 3.3.2. Договору не кореспондує обов`язку Позивача, передбаченому в пункті 3.2.1. Договору, де зазначено, що Позивач зобов`язаний забезпечити можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі. Тобто той факт, що Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим пунктом 3.3.1 Договору щодо переміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі в інше місце не виключає обов`язок Позивача щодо забезпечення можливості провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Суд також звертає увагу, що право Відповідача, закріплене у пункті 3.3.2. Договору, дозволяє останньому звернутись до позивача з клопотанням про зменшення плати, а не з клопотанням про переміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі в інше місце.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що звернення Відповідача про неможливість розміщення свого засобу пересувної торгівлі, через супротив власників конструкцій, які знаходились на відповідній адресі до Секретаря комісії КМДА з питань розміщення тимчасових споруд, а не до Комунального підприємства «Міський магазин», не звільняє останнього від обов`язку щодо забезпечення можливості Товариству з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі.

З приводу пояснень третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунального підприємства «КИЇВБЛАГОУСТРІЙ» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) суд вважає за необхідне зазначити наступне.

21.10. 2016 року інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» було проведено перевірку правомірності встановлення пересувного засобу торгівлі (купави) за адресою: площа Печерська, 1 у місті Києві. За результатами перевірки винесено припис № 1616794 та запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на розміщення пересувного засобу торгівлі (купави) у термін до 3 діб. В разі відсутності дозвільної документації запропоновано здійснити демонтаж власними силами.

Припис № 1616794 від 21.10.2019 винесений інспектором КП «Київблагоустрій» у межах наданих повноважень, в порядку та у спосіб визначеному Правилами благоустрою м. Києва, рішенням Київської міської ради від 23 жовтня 2013 року № 246/9734 «Про міський благоустрій».

Також інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» 21.11.2016 винесено припис № 1619162 за адресою: Печерська площа, 1 у місті Києві щодо транспортного засобу з номерним знаком НОМЕР_1 .

На виконання вимог зазначених приписів Відповідачем були наданий договір № ПЧ-П-10307/0666.

Дослідивши вищезазначені приписи інспектора КП «Київблагоустрій», суд дійшов висновку, що вказані приписи не дозволяють встановити дату, з якої Відповідачем було розміщено пересувний засіб торгівлі, а лише підтвержєує те, що Відповідач мав право на розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної мережі.

Підсумовуючи вищезазначене, суд погоджується з позицією Відповідача, що у зв`язку з не наданням Комунальним підприємством «Міський магазин» Товариству з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» послуги провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі у період з 17.12.2015 по 01.03.2016 нарахування і стягнення плати за період з 17.12.2015 по 01.03.2016 в сумі 23 369,55 гривень є безпідставним та необґрунтованим.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та поклав би на Відповідача невиправданий тягар оплати послуг, що фактично не були надані.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Відповідача основної заборгованості за договором.

У позовній заяві Позивач, окрім стягнення основної заборгованості, просить суд стягнути з Відповідача штрафні санкції.

З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Відповідача основної заборгованості за договором, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафних санкцій також не підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Комунального підприємства «Міський магазин» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емоушн ту гоу Україна» про стягнення грошових коштів - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20 серпня 2019р.

Суддя М.В. Данилова