ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року м.Дніпро Справа №904/10101/13

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання Грачова А.С.

За участю представників сторін:

від позивача:Сороколіт Є. М.-адвокат, довіреність № 14-303 від 25.07.2019;

від відповідача Карабань К. Б-адвокат., довіреність №4/2019 від 15.03.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №904/10101/13 (суддя Мельниченко І.Ф.)

за заявою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі:

за позовом Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровської області

про стягнення 405 911,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить поновити строк на пред`явлення наказу до виконання та видати дублікат наказу від 17.02.2014р. у справі № 904/10101/13

Заяву обґрунтовано тим, що 03.04.2014р. стягувачем було пред`явлено наказ господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014р. у справі № 904/10101/13 до виконання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, у зв`язку з чим 18.02.2015р. державним виконавцем вказаного відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43003017 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого документа.

У зв`язку з невиконанням рішення суду від 06.02.2014р.. ПАТ НАК Нафтогаз України звернулось до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих органів державної виконавчої служби та надання інформації стосовно виконання вказаного судового рішення.

Листом № ПАТ-145-02 від 01.04.2019 Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області повідомило заявника про те, що 08.12.2015 державним виконавцем на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України Про виконавче провадження (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка надіслана останньому рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на те, що вказана вище постанова разом з наказом від 17.02.2014р. № 904/10101/13 на адресу стягувача не надходили, що, на думку стягувача, свідчить про їх втрату, рішення суду від 06.02.2014р. до теперішнього часу не виконано, заборгованість боржником не сплачена, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 у справі №904/10101/13 за позовом Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровської області про стягнення 405911,99грн. заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання - задоволено. Поновлено пропущений строк для пред`явлення наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014р. у справі № 904/10101/13 до виконання, встановивши строк пред`явлення його до виконання з 17.07.2019 по 18.07.2022. Видано дублікат наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 у справі №904/10101/13.

Ухвалу обґрунтовано тим, що зважаючи на те, що наказ від 17.02.2014 у справі № 904/10101/13 , який відповідно до постанови державного виконавця від 08.12.2015 ВП № № 43003017 повернуто стягувачу без виконання, але на адресу останнього не надходив, що підтверджується довідкою Управління діловодства АТ НАК Нафтогаз № 36-23-19 від 07.05.2019, строк для повторного пред`явлення вказаного наказу до виконання пропущений стягувачем з об`єктивних причин, незалежних від нього.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд прийшов до висновку задовольнити заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", поновити строк для пред`явлення наказу господарського суду від 17.02.2014 у справі № 904/10101/13 до виконання та видати його дублікат.

Крім того, відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" змінило тип товариства з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство; Публічне акціонерне товариство "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" змінило назву та тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" на Акціонерне товариство Дніпровська теплоелектроцентраль.

З огляду на викладене, господарський суд прийшов до висновку внести відповідні зміни в найменування позивача та відповідача у справі № 904/10101/13.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з даною ухвалою, Акціонерне товариство "Дніпровська теплоелектроцентраль", подало апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати ухвалу суду від 17.07.2019 у справі №904/10101/13 та відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання

З метою об`єктивного розгляду справи залучити, в якості третьої особи без самостійних вимог орган, що здійснював примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2014р. у справі № 904/10101/13 та має статус юридичної особи - Головне територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 49027, м. Дніпро пр. Дмитра Яворницького, 21-А.

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

Скаржник зазначає, що суд першої інстанції позбавив права відповідача бути присутнім у судовому засіданні, посилаючись на норми 2, 13, 120, 329 ГПК України щодо змагальності сторін, прав бути своєчасно повідомленими про розгляд справи за їх участі, права на подання пояснень, заперечень та ставлення запитань. Так, відповідач стверджує, що суд першої інстанції направляючи ухвалу від 12.07.2019 про прийняття справи №904/10101/13 до провадження та призначення її до розгляду на 17.07.2019 направив її на адресу відповідача лише 16.07.2019 і в інше місце, чим позбавив відповідача бути присутнім в судовому засіданні і надавати пояснення та заперечення.

Крім цього, апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що строк для повторного звернення до органів Державної виконавчої служби має відраховуватись з дня повернення виконавчого документа.

Факт надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу підтверджується листом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №ПАТ-145-02 від 01.04.2019 року.

Отже, скаржник вважає, що строк для повторного пред`явлення виконавчого документа - наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/10101/13 від 17.02.2014 повернутий постановою від 08.12.2015 року закінчується - 08.12.2018 року. Проте, в цей строк позивач (стягувач) до виконання вищевказаний наказ не звертав.

Згідно ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. ІІри цьому, згідно ст. 13 та 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому згідно ст. 76 та 77 ГПК України докази мають відповідати ознакам належності га допустимості.

На думку скаржника, висновок суду є передчасним необ`єктивним, у зв`язку з неповнотою розгляду справи, неповнотою дослідження доказів та не встановлення підстав повернення виконавчого документа стягувачу а також дійсних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У зв`язку з цим, апелянт вважає за необхідне зазначити, що підставою повернення виконавчого документу стягувачеві, як вбачається з постанови державного виконавця є те, що в межах виконавчого провадження державним виконавцем встановлена наявність нерухомого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення лише після виготовлення технічної документації.

Стягувачу було запропоновано авансувати виграти виконавчого провадження на виготовлення вказаної технічної документації та звіту щодо вартості арештованого майна з метою подальшої реалізації вказаного майна. Не дивлячись попередження стягувача щодо повернення виконавчого документу без подальшого виконання у разі перешкоджання провадженню виконавчих дій, стягувачем у визначений державним виконавцем строк авансування не було здійснено (копія постанови надається).

Отже, на підставі п. 4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV в виконавчому провадженні № з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області виконавчий документ повернуто стягувачеві без виконання через те, що стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа і про наслідки невчинення таких дій був обізнаний заздалегідь.

Апелянт вважає, що законодавчо визначена залежність видачі дублікату виконавчого документа від строку в межах якого стягував має звернути його до виконання або обґрунтованості підстав для поновлення такого строку, що в свою чергу покладає на стягувача обов`язок доведення об`єктивних причин пропуску цього строку. Також причини пропуску строку мають бути визнані судом як поважні.

Апелянт зазначає, що в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначається ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Отже, відповідач (стягувач) мав право і реальну можливість перевіряти хід виконавчого провадження ще з моменту його відкриття, мав доступ до відповідного реєстру виконавчих проваджень, був обізнаний з обов`язком авансувати витрати виконавчого провадження, на виготовлення технічної документації та звіту щодо вартості арештованого майна з метою подальшої реалізації вказаного майна боржника та був попереджений про наслідки невиконання вимог державного виконавця. Проте, не здійснив дій по авансуванню, не отримав повернутий виконавчою службою виконавчий документ, не перевірив більш ніж за три роки стан виконавчого провадження, що дає підстави сумніватись в добросовісності користування позивачем (стягувачем) своїми правами та не доводить об`єктивних підстав вважати неможливим або ускладненим, незалежним від його волі звернення стягувана до суду з заявою про видачу дублікату втраченого виконавчого документа в межах строків для пред`явлення його до виконання.

Скаржник вважає, що довідка про неотримання позивачем (стягувачем) наказу Господарською суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 року № 904/10101/13 разом з постановою державного виконавця від 08.12.2015 року № 43003017 є суперечливим доказом оскільки виготовлена самим позивачем (стягувачем) як зацікавленою особою та має сприйматися критично. Натомість, згаданий лист Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № ПАТ-145-02 від 01.04.2019 року підтверджує факт направлення на адресу стягувача 9 наказів разом з відповідними постановами про повернення виконавчих документів, в тому числі і наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 року № 904/10101/13.

Апелянт вважає, що об`єктивним доказом неотримання документів відправлених поштовим зв`язком, при цьому рекомендованим листом з повідомленням про вручення, має бути довідка про втрату листа видана поштою, яка здійснювала це відправлення.

Заява ж стягувача не місить доказів, а також документів, що свідчать про поважність причин пропуску заявником строку пред`явлення наказу до виконання. При цьому такі докази, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст .ст. 76-79 ГПК України.

Скаржник вважає передчасним і необ`єктивним висновок суду, який вказав, що зважаючи на те, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 у справі №904/10101/13, який постановою державного виконавця був повернутий стягувачу без виконання, але на адресу останнього не надходив, заява АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про поновлення строку для пред`явлення наказу суду до виконання та видачу дубліката наказу підлягає задоволенню. Судом не взято до уваги підстав повернення виконавчого документа, не досліджувався стан виконавчого провадження.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» відповідач звертає увагу на те, що строк для повторного пред`явлення виконавчого документа - наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/10101/13 від 17.02.2014р. повернутий постановою від 08.12.2015 року закінчується - 08.12.2018 року. Проте, в цей строк позивач (стягувач) до виконання вищевказаний наказ не звертав.

При цьому, вказує відповідач, позивач відповідно до ст.ст 13, 74 ГПК України повинен був довести поважність причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання та надати належні і допустими докази згідно ст.ст. 76, 77 ГПК України.

Скаржник вважає, що тривалий час позивач (стягувач) не переймався етапом виконавчого провадження, не реагував па повідомлення державного виконавця щодо необхідності здійснення авансування витрат виконавчого провадження, не скористався правом доступу до єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та не вчинював жодних залежних від нього дій та виконання обов`язків визначених законом, що сприятимуть виконанню судового рішення.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Скаржником, який посилається на звернення із заявою про видачу дубліката наказу після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, не враховано, що стягувач просив вирішити питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання і про видачу дубліката виконавчого документа. За змістом ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Тобто, судовій оцінці підлягає саме поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Дійшовши висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції правомірно вирішив питання щодо видачі дубліката виконавчого документа..

Щодо поважності причин пропуску строку продавлення виконавчого документа до виконання, позивач зазначає, що з положень ст.ст. 19, 55, 1291 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод та ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що обов`язок виконати остаточне судове рішення у першу чергу стосується боржника, тобто особи, яка порушила право за захистом якого було здійснено відповідне звернення до суду. В той же час,боржник не вчинив жодної дії, яка була б спрямована на виконання остаточного судового рішення. Наказ разом з відповідною постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання на адресу стягувача не надходив, таким чином останній обьєктивно. Без залежних від нього підстав, не міг повторно предьявити такий наказ до виконання у строки, встановлені ст. 12 Закону «Про виконавче провадження».

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів Березкіної О.В., Кузнецової І.Л. від 12.08.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №904/10101/13. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 28.08.2019 на 12:20.

У зв`язку з відпусткою судді Кузнецової І.Л.. на підставі розпорядження керівника апарату суду № від 27.08.2019 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 27.08.2019 визначено колегію судді у складі: головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),суддів: Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.08.2019 апеляційна скарга визначеною колегією прийнята до свого провадження.

Колегія суддів відхиляє клопотання скаржника заявлене у апеляційній скарзі про залучення до розгляду справи, в якості третьої особи без самостійних вимог орган, що здійснював примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області Головне територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо залучення до участі у справі третіх осіб.

27.08.2019 В судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини Центрального апеляційного господарського суду

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2014 у справі №904/10101/13 задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Дніпродзержинська теплоелектроцентраль" про стягнення 32 880 грн. 20 коп. суми інфляційних втрат і 373 031 грн. 80 коп. - 3% річних за договором на купівлю-продаж природного газу №14/2293/11 від 30.09.2011р.

На виконання рішення 17.02.2014 Господарським судом видано відповідний наказ зі строком пред`явлення до 18.02.2015.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Осельської Тетяни Петрівни від 22.04.2014 відкрито виконавче провадження №43003017 з примусового виконання вищевказаного наказу суду.

08.12.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Євгеном Сергійовичем у виконавчому провадженні №43003017 прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У зв`язку з невиконанням рішення суду від 06.02.2014 ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулось до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про здійснення контролю за діяльністю підпорядкованих органів державної виконавчої служби та надання інформації стосовно виконання вказаного судового рішення.

На лист НАК «Нафтогаз України» №14/5-631В від 25.02.2019 щодо виконання вказаного виконавчого провадження Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області Управління державної виконавчої служби листом №ПАТ-145-02 від 01.04.2019 повідомлено про винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV).

З огляду на те, що вказана вище постанова разом з наказом від 17.02.2014 у справі № 904/10101/13 на адресу стягувача не надходили, що, на думку стягувача, свідчить про їх втрату, рішення суду від 06.02.2014 до теперішнього часу не виконано, заборгованість боржником не сплачена, АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно п. 19.4. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Частиною 5 статті 47 Закону України №606-ХІV Про виконавче провадження (в редакції від 06.06.2015 чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції від 06.06.2015) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, ч.3 ст. 23 зазначеного Закону було передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення,

05.12.2016 набрав чинності Закон України Про виконавче провадження № 1404-VIII (далі Закон), пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення якого встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Пунктом 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими Стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню -з наступного дня після його прийняття.

Оскільки постанова відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про повернення виконавчого документа стягувачу винесена 08.12.2015, строк пред`явлення наказу господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2014 у справі № 904/10101/13 до виконання пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження (в редакції від 06.06.2015 чинній на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з ,повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вищезазначеною статтею Закону закріплена імперативна норма, в даному випадку, для державного виконавця щодо форми повідомлення сторін виконавчого провадження при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме: така постанова повинна бути направлена рекомендованим поштовим відправленням.

Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області в листі №ПАТ-145-02 від 01.04.2019 повідомлено, що постанови про повернення виконавчих документів позивачу разом з оригіналами виконавчих документів рекомендованим листом були надіслані на адресу ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, в той же час вказує про неможливість надати інформацію щодо реквізитів поштового відправлення, оскільки реєстри відправленої кореспонденції відповідно до номенклатури справ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зберігаються протягом 1 року.

Таким чином, Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не надано належних доказів в підтвердження направлення на адресу позивача оригіналу виконавчого документа від 17.02.2014 і постанови про повернення виконавчого документа від 08.12.2015 у виконавчому провадженні №43003017

Ненадходження вказаних документів на адресу позивача підтверджується і довідкою Управління діловодства НАК Нафтогаз України №36-30-19 від 07.05.2019, згідно якої за результатами перевірки системи електронного документообігу на базі комп`ютерної програми Система документообігу Megapolis.Документообіг встановлено, що вказані документи станом на 07.05.2019 на адресу Національної акціонерної компанії Нафтогаз України не надходили та в Системі не зареєстровані (а.с.90 т.1).

Частиною 1 ст. 329 ГПК України стягувачу надана можливість у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, поновити пропущений строк.

Не може бути підставою для скасування ухвали суду і посилання скаржника на те, що об`єктивним доказом неотримання документів відправлених поштовим зв`язком, при цьому рекомендованим листом з повідомленням про вручення, має бути довідка про втрату листа видана поштою, яка здійснювала це відправлення.

За визначенням наведеним у п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009р. № 270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Відповідно до п. 100 Правил, поштові відправлення з позначкою "Вручити особисто", адресовані фізичним особам, підлягають врученню особисто адресатам або особам, уповноваженим ними на це в установленому порядку. Вручення зазначених поштових відправлень, а також рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка", адресованих посадовим і службовим особам органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, або за місцем роботи фізичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному у цих органах, підприємствах, установах, організаціях з урахуванням Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 1997 р. № 1153.

На час повернення державною виконавчою службою судового наказу і постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві діяли Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і в організаціях, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5.

Відповідно до під. 5. п. 2 розділу ІІІ Правил факт надходження документа до установи обов`язково фіксується шляхом проставлення на вхідних документах відмітки про його надходження до установи, яка проставляється від руки або за допомогою штампа, автоматичного нумератора на лицьовому полі у правому куті нижнього поля першого аркуша оригіналу документа. Елементами зазначеного реквізиту є скорочене найменування установи - одержувача документа, реєстраційний індекс, дата (у разі потреби - година і хвилини) надходження документа. У разі застосування автоматизованої системи реєстрації зазначена інформація наноситься за допомогою штрих-коду.

Адресні ярлики рекомендованих конвертів і пакетів зберігаються і додаються до документів, а також конверти, коли лише за конвертом можна встановити адресу відправника, час відправлення та одержання документа, або коли в конверті відсутні окремі документи, або встановлено невідповідність номерів документів номерам, зазначеним на конверті (підп. 8 п.2 розділу ІІІ Правил)

За підп. 6., 7 п.3 розділу ІІІ Правил у разі застосування автоматизованої системи реєстрації документів може використовуватися штрих-код. Для вихідних документів штрих-код включає реєстраційний індекс і дату документа та розташовується у межах, зазначених у ДСТУ 4163-2003 для реквізитів бланка, а саме: з кутовим розташуванням реквізитів - 73 мм від початку першого реквізиту, з поздовжнім - 77 мм. В установах може застосовуватись одна з трьох форм реєстрації документів - журнальна, карткова та автоматизована (з використанням спеціальних комп`ютерних програм).

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Виходячи зі змісту ст. 19 Конституції України за відсутності прямої вказівки в Законі, отримання адресатом поштової довідки про втрату листа є його правом, а не обов`язком.

Враховуючи відсутність доказів направлення на адресу АТ "НАК "Нафтогаз України" Наказу від 17.02.2014 № 904/10101/13 та постанови державного виконавця від 08.15.2015 року про повернення виконавчого документа стягувачу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк для повторного пред`явлення вказаного наказу до виконання пропущений стягувачем з об`єктивних причин.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12 і від 18.06.2019 у справі №910/10196/15 наголошено, що Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказ

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Довід скаржника про те, що відповідач (стягувач) мав право і реальну можливість перевіряти хід виконавчого провадження ще з моменту його відкриття, мав доступ до відповідного реєстру виконавчих проваджень, був обізнаний з обов`язком авансувати витрати виконавчого провадження, на виготовлення технічної документації та звіту щодо вартості арештованого майна з метою подальшої реалізації вказаного майна боржника та був попереджений про наслідки невиконання вимог державного виконавця є немотивованим з огляду на наступне:

Враховуючи положення статті 19 Конституції України, сторона виконавчого провадження відповідно до чинного законодавства не зобов`язана отримувати інформацію з Єдиного реєстру виконавчих проваджень.

Посилання скаржника на те, що АТ НАК Нафтогаз звернувся із заявою про видачу дубліката наказу після спливу строку пред`явлення наказу до виконання, відхиляються апеляційним судом, оскільки оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції одночасно вирішено питання як про видачу дубліката наказу, так і про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 10.09.2018 року у справі 5011-58/9614-2012.

Суд апеляційної інстанції враховує також приписи ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України від 05.07.2012 № 15729/07 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції,alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Колегією суддів відхиляються як необґрунтовані доводи апеляційної скарги щодо неналежного сповіщення відповідача з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи ухвала суду про призначення заяви про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання до розгляду в судовому засіданні на 17.07.2019 о 12 год. 20 хв була направлена відповідачу рекомендованим повідомленням №57 (т.2 а.с. 35). В ухвалі також повідомлено про можливість сторін отримати інформацію по справі за «електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz».

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала суду була оприлюднена в реєстрі 15.07.2019. Зважаючи на те, що відповідач 15.07.2019 здав до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області заперечення на заяву стягувача про видачу дубліката виконавчого документа і поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач, який знав про перебування на розгляді суду по даній справі вказаної заяви (навіть якщо на той час не отримував ухвали суду), не був позбавлений можливості дізнатися про хід заяви, як в самому суді, шляхом ознайомлення з матеріалами справи, так і через Єдиний державний реєстр судових рішень

Суд апеляційної інстанції враховує також, що за приписами ст. 329 ГПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення наказу, та те що суд обмежений десятиденним процесуальним строком для розгляду даної заяви.

Колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що вони не можуть бути підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

Місцевий господарський суд, дослідивши обставини справи на підставі поданих сторонами доказів правильно встановив факт наявності підстав для відновлення пропущеного строку на пред`явлення наказу від 31.10.2014 у справі №904/4966/14 до виконання та видав заявнику дублікат виконавчого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. (п.1 ч.1 ст.275 ГПК України).

Згідно ч.1 ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019р. про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №904/4966/14, прийнята судом першої інстанції у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України та ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2019 про видачу дубліката наказу та поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання у справі №904/10101/13 - залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги у даній справі покласти на Акціонерного товариства "Дніпровська теплоелектроцентраль", м. Кам`янське, Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню

Повний текст постанови складено 30.08.2019.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік