ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11944/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Огородніка К. М.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019

у складі колегії суддів: Мальченко А. О. - головуючої, Дикунської С. Я., Жук Г. А.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018

у складі судді Гумеги О. В.

у справі за позовом Національної академії Служби безпеки України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група"

про стягнення 641 628,56 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у позові вимог

1. У вересні 2018 року Національна академія Служби безпеки України (далі - Національна академія Служби безпеки України, позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група" (далі - ТОВ "Перша будівельно-монтажна група") про стягнення 641 628,56 грн, з яких: 315 507,87 грн пені та 326 120,69 грн штрафу.

2. Позовні вимоги обґрунтовано несвоєчасним виконанням відповідачем робіт за договором про закупівлю за державні кошти № 0605/17-01 НАСБУ-ПБМГ/659 від 12.06.2017.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. 12.06.2017 між ТОВ "Перша будівельно-монтажна група" (підрядник) та Національною академією Служби безпеки України (замовник) укладено Договір № 0605/17-01 НАСБУ-ПБМГ/659 про закупівлю за державні кошти (далі - Договір), предметом якого є виконання підрядником робіт з капітального ремонту (модернізації, технічного переоснащення) системи теплопостачання із розміщенням котельні у іншому приміщенні за адресою: вул. М. Максимовича, 22, м. Київ, згідно з ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 (ДК 021:2015 код 45251250-8 - Будівництво опалювальних районних котелень), далі - об`єкт, згідно з додатками №№ 1-4 до цього договору (пункт 1.1. Договору).

4. Відповідно до пункту 3.1. Договору датою початку виконання робіт є дата підписання цього договору. Невід`ємною частиною договору є календарний графік виконання робіт, в якому визначаються дати початку завершення всіх видів (етапів) робіт, передбачених Договором.

5. Згідно із пунктом 3.2. Договору строк виконання робіт - до 29.09.2017 з моменту підписання договору.

6. Датою закінчення робіт сторони вважають дату видачі відповідним державним органом архітектурно-будівельного контролю Сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта.

7. За змістом пункту 4.1. Договору вартість робіт за договором визначається замовником і підрядником за результатами проведених торгів та становить 8 195 000,00 грн у тому числі ПДВ - 1 365 833,33 грн. Ціна не повинна перевищувати ціни пропозиції конкурсних торгів, запропонованої підрядником замовнику.

8. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 4.2. Договору).

9. Пунктами 5.1.2, 5.1.3 Договору передбачено зобов`язання замовника надати підряднику будівельний майданчик, передати дозвільну та іншу документацію. Здійснювати розрахунки за виконані роботи шляхом перерахування коштів підряднику.

10. Відповідно до пункту 5.2.1. Договору підрядник зобов`язаний здійснити капітальний ремонт (модернізацію, технічне переоснащення) об`єкту у визначені замовником терміни, включаючи можливі роботи, які чітко не вказані в технічній документації об`єкта, але необхідні для повного спорудження об`єкта та нормальної його експлуатації.

11. Згідно із пунктами 5.2.11., 5.2.12. Договору підрядник зобов`язаний забезпечити капітальний ремонт (модернізацію, технічне переоснащення) відповідно до проектно-кошторисної документації у терміни згідно з графіком будівництва відповідно до умов тендерної пропозиції. Забезпечити постачання матеріалів та обладнання, виконати пусконалагоджувальні роботи.

12. У пункті 5.3. Договору сторони погодили, що під час укладання цього договору підрядник надає забезпечення виконання у вигляді банківської гарантії, що має містити ствердження про безумовне виконання зобов`язань щодо сплати коштів замовнику в розмірі 3 % вартості договору в разі невиконання ним умов договору про закупівлю. Банківська гарантія, надана як забезпечення виконання договору, повинна бути дійсною з моменту набрання чинності договору і до повного виконання підрядником своїх зобов`язань за договором про закупівлю.

13. За умовами пункту 12.1. Договору приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку, встановленому загальними умовами, цим договором та відповідно до вимог інших нормативно-правових актів 1) "Акт приймання виконаних підрядних робіт" (ф.№ КБ-2в); 2) "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт" (ф.№ КБ-3), які регламентують прийняття закінчених робіт (введення об`єктів в експлуатацію).

14. Здача-приймання робіт оформлюється актом вводу в експлуатацію, в якому вказуються всі претензії до виконаних робіт (пункт 12.2. Договору).

15. Відповідно до пункту 14.3. Договору за порушення строків виконання зобов`язання, з вини підрядника, з підрядника стягується пеня у розмірі 0,1 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

16. Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2017, але у будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань сторін за цим договором. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (пункти 16.1.,16.2. Договору).

17. Судами попередніх інстанцій встановлено, що підрядником виконано, а замовником прийнято будівельні роботи на загальну суму 4 403 149,11 грн, а також закуплено устаткування на 3 791 850,90 грн на підтвердження чого наявні акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат та акти вартості устаткування, придбаного виконавцем робіт № 1, № 2, № 3, № 3/1, № 4, № 4/1, № 6, № 6/1, № 7/у, № 7/1, № 7/2, № 8/1, № 8/2, № 8/у, № 5, № 9/у, № 9, № 10/у, № 10, № 11, № 11/у, № 12, № 12/1, № 12/у, № 13/1, № 13/2, № 14, № 14/2 (далі - акти, довідки).

18. Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що з актів № 14 (№ 13/1) та № 14/2 (№ 13/2) від 26.01.2018 убачається, що сторони провели корегування вартості виконаних робіт за актами № 10 та № 13/2 за грудень 2017 року всього на 140 245,79 грн (47 202,84 грн + 93 042,95 грн).

19. За наведеного судом апеляційної інстанції встановлено, що підрядником було виконано робіт та закуплено устаткування всього на 8 195 000,00 грн, однак невиконаними залишаються роботи на суму 140 245,79 грн. Водночас, актами та довідками підтверджується, що підрядник виконав будівельні роботи після 29.09.2017, тобто з порушенням строків, передбачених договором на їх виконання.

20. Згідно зі встановлених обставин справи між сторонами неодноразово здійснювалось тривале листування та претензійна робота щодо виконання будівельних робіт, прискорення їх строків виконання.

21. У зв`язку із порушенням відповідачем строків виконання будівельних робіт за Договором позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення з ТОВ "Перша будівельно-монтажна група" 315 507,87 грн - 0,1% пені та 326 120,69 грн - 7 % штрафу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

22. Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі № 910/11944/18 позов Національної академії Служби безпеки України задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Перша будівельно-монтажна група" на користь Національної академії Служби безпеки України 315 507,87 грн пені, 326 120,69 грн штрафу та 9 624,43 грн витрат зі сплати судового збору.

23. Рішення місцевого суду мотивовано порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором та наявністю у зв`язку з цим підстав для стягнення заявлених позивачем сум пені та штрафу. При цьому судом враховано, що одночасне стягнення з нього пені та штрафу, а також виплата банківської гарантії не суперечить статті 61 Конституції України. Крім того взято до уваги, що відповідач, укладаючи Договір, був обізнаний з його умовами та, зокрема, строками виконання робіт.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

24. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі № 910/11944/18 залишено без змін із тих самих підстав.

Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог

25. Не погоджуючись із наведеним судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарського суду ТОВ "Перша будівельно-монтажна група" звернулося до Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

26. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/11944/18 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Огородніка К. М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019.

27. Згідно із частиною 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

28. За приписами частини 13 статті 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

29. Ухвалою Верховного Суду від 03.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 910/11944/18 за касаційною скаргою ТОВ "Перша будівельно-монтажна група" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018; призначено розгляд касаційної скарги ТОВ "Перша будівельно-монтажна група" у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; надано Національній академії Служби безпеки України строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 23.07.2019.

30. 24.07.2019 на адресу Верховного Суду від позивача надійшов відзив на касаційну скаргу від 22.07.2019, в якому Національна академія Служби безпеки України просить залишити судові рішення місцевого та апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу відповідача без задоволення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

(ТОВ "Перша будівельно-монтажна група")

31. Скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги вказує таке:

- при розгляді даної справи суди не надали належну оцінку її обставинам щодо виконання зобов`язань сторонами Договору;

- судами не досліджувалось питання погодження проектно-кошторисної, дозвільної та іншої документації необхідної для виконання договору підряду;

- Договір було підписано за результатом проведення повторного тендеру, однак строк виконання робіт в ньому залишився незмінним (замість 5 місяців на виконання робіт підряднику фактично надано лише 3,5 місяці);

- підрядник не допускався на протязі місяця до будівельного майданчика;

- підрядника двічі притягнено до відповідальності за одне й те саме правопорушення - порушення строків виконання;

- судами попередніх інстанцій в порушення приписів статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України) не зменшено розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Доводи інших учасників справи

Позиція позивача - Національній академії Служби безпеки України

32. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити рішення місцевого та апеляційного господарського суду без змін, а касаційну скаргу відповідача без задоволення, зазначаючи таке:

- відповідачем невірно тлумачаться умови Договору, вважаючи, що терміном виконання зобов`язання за Договором є термін дії Договору;

- акт введення в експлуатацію за результатами виконання робіт з капітального ремонту системи теплопостачання і розміщення котельні підписано представниками замовника, підрядника та проектної організації лише 18.05.2018, що спростовує твердження відповідача щодо відсутності прострочення виконання зобов`язання;

- про необхідність виконання додаткових робіт відповідач повідомив позивача на початку грудня 2017 року, тобто більше ніж через 2 місці після закінчення кінцевого терміну виконання зобов`язання за Договором;

- недоліки проектної документації були формальним та не могли вплинути на виконання відповідачем зобов`язань за Договором;

- затримка поставки котла не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання робіт за Договором;

- сторонами не погоджувалось виконання додаткових робіт та не здійснювалось у зв`язку з цим погодження змін до твердого кошторису, тому у позивача відсутній обов`язок оплати будь-яких додаткових робіт.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

33. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

34. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

35. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

36. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи й висновків судів першої та апеляційної інстанції

37. Предметом судового розгляду у даній справі є вимога позивача про стягнення пені та штрафу у зв`язку з простроченням виконання відповідачем як підрядником робіт за Договором.

38. Відповідно до статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

39. Згідно з частиною 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

40. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

41. Частиною 1 статті 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

42. Згідно із частиною 1 статті 877 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

43. Частиною 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

44. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно із тендерною документацією та пунктом 3.2. Договору відповідач зобов`язаний був виконати обумовлені договором роботи на загальну суму 8 195 000,00 грн у строк до 29.09.2017. Датою закінчення робіт сторони погодили дату видачі відповідним державним органом архітектурно-будівельного контролю Сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта.

45. Однак, як вказано апеляційним господарським судом, станом на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів видачі Сертифіката відповідності закінченого будівництвом об`єкта немає, акт введення об`єкта в експлуатацію від 18.05.2018 підписано поза межами строку дії договору із зауваженнями замовника, доказів усунення яких відповідачем не надано.

46. З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції, яким залишено без змін рішення місцевого господарського суду щодо повного задоволення позову, дійшов правомірного висновку, що відповідачем не в повному обсязі виконано взяті на себе зобов`язання за Договором, а прийняті позивачем фактичні роботи виконано з порушенням строків, встановлених договором. При цьому судом обґрунтовано враховано, що факт порушення строків виконання робіт підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт складених після 29.09.2017 - за жовтень-грудень 2017 року.

47. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

48. Порушенням зобов`язання згідно зі статтею 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

49. Відповідно до частини 1 статті 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

50. Згідно із частиною 4 статті 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

51. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (частина 2 статті 231 ГК України).

52. У пункті 14.3. Договору сторони погодили, що за порушення строків виконання зобов`язання, з вини підрядника, з підрядника стягується пеня у розмірі 0,1 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

53. Відповідно до статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

54. З огляду на вказане суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені в сумі 315 507,87 грн та штрафу в сумі 326 120,69 грн, позаяк встановлені судами обставини справи переконливо свідчать про порушення відповідачем строків виконання підрядних робіт за Договором. При цьому розрахунок пені та штрафу є правильним та арифметично вірним.

55. Доводи скаржника, які в цілому зводяться до тверджень про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені та штрафу у зв`язку із відсутністю в його діях вини щодо прострочення зобов`язання не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо порушення строків виконання відповідачем робіт за Договором. До того ж в силу частини 1 статті 1, статті 626 ЦК України між сторонами у справі виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відтак керуючись свободою Договору та майновою самостійністю вибору контрагента позивач підписавши укладений з позивачем Договір погодився з його умовами, в тому числі щодо об`ємів та строків виконання підрядних робіт.

56. Також обґрунтовано судами попередніх інстанцій не взято до уваги аргументи скаржника щодо притягнення його до подвійної відповідальності за одне й те саме правопорушення, оскільки одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, так як згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 3-88гс11, від 27.04.2012 у справі № 3-24гс12; постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, від 09.07.2018 р. у справі № 903/647/17 та від 08.08.2018 р. у справі № 908/1843/17).

57. Доводи скаржника щодо стягнення наряду з пенею та штрафом банківської гарантії правомірно не взято до уваги судом апеляційної інстанції, оскільки банківська гарантія, передбачена у пункті 5.3. Договору, не є штрафною санкцією в розумінні статті 549 ЦК України, а є інструментом покликаним мінімізувати ризики бенефіціара від неналежного виконання контрагентом договору та забезпечити грошовою сумою виконання робіт у встановлені договором строки, порушення яких тягне за собою відповідальність принципала у вигляді повернення виплаченої гарантом (банком) бенефіціару суми гарантійного платежу.

58. Щодо аргументів скаржника про порушення судами норм статті 233 ГК України стосовно не зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом, а не обов`язком суду, яке вирішується судом на власний розсуд із урахуванням конкретних обставин справи (винятковості обставин справи). Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18 та від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18).

59. У даному випадку судами попередніх інстанцій при розгляді справи, не встановлено обставини за яких можливе зменшення заявленої позивачем до стягнення неустойки. Водночас суд касаційної інстанції, згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

60. Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не спростовують фактичні обставини покладені в основу оскаржуваних судових рішень та не впливають на їх правильність.

Щодо суті касаційної скарги

61. Доводи скаржника щодо порушення судами норм матеріального та процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

62. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

63. Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії", §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").

64. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

65. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

66. Відповідно статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

67. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

68. Судові рішення місцевого та апеляційного господарського суду таким вимогам закону відповідають.

69. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

70. Вказані вимоги судом попередніх інстанцій при ухвалені судових рішень були дотримані.

71. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів зазначає, що оскаржені у справі судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому правових підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Щодо судових витрат

72. Зважаючи на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про залишення касаційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи, покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2018 у справі № 910/11944/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

К. М. Огороднік