СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Справа № 922/1026/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Радіонова О.О., суддя Стойка О.В.,

за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участі представників учасників справи:

позивача – Максимовський С.О., довіреність № 08-21/3489/2-18 від 20.12.2018, відповідача – Чурсіна В.В., наказ № 1-ПР від 11.01.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №2176 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 11.06.2019 (повне рішення складено 21.06.19; суддя Калантай М.В.) у справі № 922/1026/19

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал", м. Харків

про стягнення 1 549 603,26 грн

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (надалі - відповідач) про стягнення 1549603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов’язань зі сплати орендної плати за період з 07.01.2017 - 06.03.2017 за договором оренди землі від 01.08.2007 № 45, з урахуванням додаткової угоди, яку визнано укладеною рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.06.2019 у справі № 922/1026/19 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" на користь Харківської міської ради 1 549 603,26 грн заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а також 23 244,05 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що внесення змін до договору за рішенням суду є спеціальним порядком зміни господарського зобов'язання, набрання чинності яким не пов'язано з фактом державної реєстрації таких змін, тому, договір є зміненим саме з дати набрання рішенням суду законно сили, тобто з 28.12.2016, а не з дати проведення державної реєстрації, якою згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №158495824 від 05.03.2019 є: 16.01.2019

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал", з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 11.06.2019 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову; судовий збір просить покласти на позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- обов'язок сплати орендної плати у визначеному позивачем розмірі виник лише з дня державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Договору оренди землі, Додаткової угоди до нього та судових рішень у справі №922/1558/16, а саме з 16.01.2019, а не з 28.12.2016;

- вимоги щодо обов'язкової реєстрації договорів, укладених на підставі судових рішень, встановлено Земельним кодексом України (стаття 126), Цивільним кодексом України (статті 631, 640), Законом України "Про оренду землі" (стаття 17), Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (статті 26, 27, 31-1), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 35), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №806 від 09.11.2016, Типовим договором оренди землі (пункт 43), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004, а також пунктом 43 спірного Договору оренди землі та розділом II спірної Додаткової угоди;

- позиція позивача про нарахування орендної плати у новому розмірі з дати набрання законної сили судовим рішенням суперечить висновкам Верховного Суду України, які викладені в постановах від 13.06.2016 у справі №6-643цс16, від 18.01.2017 у справі №6-2777цс16, у справі №532/384/16ц;

- позивач не надав відомості, що після 28.12.2016 проінформував податкові органи у порядку встановленому частиною 2 пункту 288.1 статті 288 ПКУ щодо змін спірного Договору оренди землі, а лише з березня 2018 року почав здійснювати заходи щодо приведення у відповідність судового рішення у справі №922/1558/16 для подання в реєстраційну службу з заявою про державну реєстрацію договору оренди землі;

- позивач в односторонньому порядку неправомірно збільшив розмір орендної плати на розмір коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки, а рішенням суду у справі № 922/1558/16 нарахування майбутніх коефіцієнтів індексації не встановлено, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками, а не в односторонньому порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2019 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є., суддя Радіонова О.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.08.2019 призначено справу № 922/1026/19 до розгляду на "20" серпня 2019 р. о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117 та повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 у зв’язку з відпусткою судді Медуниці О.Є. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Стойка О.В., суддя Радіонова О.О.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні просив оскаржуване рішення суду залишити без змін та у задоволенні скарги відповідача відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення ХХVІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 24.11.2004 року №198/04 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам", між Харківською міською радою (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (далі - орендар) укладено договір оренди землі від 23.03.2007 (далі - договір), що зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 01.08.2007 за №45.

Відповідно до п.1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Магнітогорська, 1.

Положеннями пункту 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 8,1555 га., в тому числі: під забудовою 0,7938 га, інших угідь 7,3617 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 34 954 295,00 грн. (п.5 договору).

Договір укладено строком до 01.11.2029 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.п. 9,10 договору, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківській області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку згідно з довідкою № 165/06 від 11.12.2016 року становить 84 793,29 грн. Обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексу інфляції.

У пункті 13 договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; внаслідок інфляції – щорічно; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Земельна ділянка передається в оренду для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази № 1. Цільове призначення земельної ділянки – землі промисловості (п.п.15,16 договору).

Відповідно до п.36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Факт прийняття відповідачем в оренду вищевказаної земельної ділянки підтверджується Актом приймання-передачі земельної ділянки від 03 серпня 2007 року.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 № 1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

Згідно з п.1.1. вказаного рішення затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 року та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01.01.2014.

Попередня вартість 1 кв.м. землі у місті Харкові була визначена на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", рішення Харківської міської ради від 27.02.2008 № 42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01.03.2008.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" встановлено (п.2, п.3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014 року. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016, внесено зміни в п.5, п.9 договору оренди землі від 01.08.2007 №45 у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555га в зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8.1555га згідно з розрахунком від 03.10.2013 №71/14 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 6284850,15грн., або в місяць - 523737,51грн.

Дане рішення набрало законної сили 28.12.2016, а тому, згідно з вимогами частини 5 статті 188 ГК України, TOB "Харків-Капітал", починаючи з цієї дати, повинно було сплачувати новий розмір орендної плати, що визначений у судовому рішенні з урахуванням індексів інфляції.

За період з 07.01.2017 по 06.03.2017 відповідач мав сплатити орендну плату в загальному розмірі 1987276,00грн., що підтверджується розрахунком, наведеним у позовній заяві.

Згідно із листом ГУ ДФС у Харківській області від 11.09.2018 №21980/9/20-40-12-03-19 TOB "Харків-Капітал" за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 сплачено орендну плату у розмірі 2626035,56грн.

За розрахунком позивача, виходячи із вищевказаного листа ГУ ДФС у Харківській області, відповідачем фактично сплачено за період з 07.01.2017 по 06.03.2017, що складається із 25 днів січня 2017 року, лютого 2017 року та 6-ти днів березня 2017 року, орендну плату в розмірі 437672,74грн.

Отже, заборгованість зі сплати орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8.1555га , відповідно до умов Договору, з урахуванням рішення господарського суду Харківської області, за період з 07.01.2017 по 06.03.2017 складає 1549603,26грн. (1987276,00грн. - 437672,74грн.), що стало підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 1549603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з такого.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля є об'єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ст.124 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст.1 Закону України “Про оренду землі”, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі (ст.2 Закону України “Про оренду землі”).

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України “Про оренду землі”).

Як визначено ч.1 ст.15 Закону України “Про оренду землі”, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ст.30 Закону України “Про оренду землі” зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Положеннями ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду (ст. 188 Господарського Кодексу України).

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016р. у справі №922/1558/16, внесено зміни до п. 5, п. 9 до договору оренди землі від 01.08.2007 №45 у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові площею 8,1555 га в зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013р.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129, ст.129-1 Конституції України, основними засадами судочинства, зокрема, є обов'язковість судового рішення. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 326 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами ст. 13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

Отже, ТОВ “Харків-Капітал”, починаючи з 28.12.2016р. (дата набуття законної сили рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, яким внесено зміни до договору), мало сплачувати новий розмір орендної плати визначений в рішенні суду по справі №922/1558/16, з урахуванням індексів інфляції. Проте, відповідач вказаний обов'язок зі сплати орендної плати, встановленої рішенням суду не виконав та сплачував орендну плату без урахування рішення суду.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду першої інстанції про обґрунтованість вимог Харківської міської ради та стягнення з ТОВ "Харків - Капітал" заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 8,1555 га по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові за період з 07.01.2017 по 06.03.2017 в сумі 1549603,26 грн.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що визнана судом укладеною додаткова угода до Договору набрала чинності лише після її державної реєстрації, оскільки така позиція суперечить частині 5 статті 188 ГК України, яка прямо передбачає, що договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Будь-яких виключень щодо моменту набрання чинності встановленими судом змінами до договорів, які підлягали державній реєстрації при їх укладенні, дана норма не містить.

Наведені відповідачем в апеляційній скарзі норми Земельного кодексу України (статті 125, 126), Цивільного кодексу України (статті 631, 640), Закону України "Про оренду землі" (стаття 17), Типового договору оренди землі (пункт 43), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004, а також умови спірного Договору оренди землі, передбачають проведення державної реєстрації на стадії укладення сторонами договорів оренди землі (оформлення прав на земельну ділянку) в загальному порядку, однак ці норми не регулюють питання набрання чинності змінами, внесеними за рішенням суду, до вже укладених договорів.

Крім того, апелянт вказуючи, що договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації, посилається на недіючу на даний час редакцію частини 3 статті 640 ЦК України.

Так, згідно із Законом України № 1878-VI від 11.02.2010 "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" частина 3 статті 640 ЦК України викладена в наступній редакції (чинній до даного часу):

"3. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення".

Отже, застереження щодо державної реєстрації договору в даній нормі відсутнє.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (статті 26, 27, 31-1), а також Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 35), на які посилається апелянт, лише регламентують порядок державної реєстрації рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Однак дані норми не містять прямої вказівки щодо моменту набрання чинності змінами до договору, внесеними за рішенням суду.

Таким чином, внесення змін до договору за рішенням суду є спеціальним порядком зміни господарського зобов'язання, набрання чинності яким не пов'язано з фактом державної реєстрації таких змін.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Договір є зміненим саме з дати набрання рішенням суду законно сили, тобто з 28.12.2016, а не з дати проведення державної реєстрації, якою згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №158495824 від 05.03.2019 є: 16.01.2019.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 922/3189/18.

Щодо непогодження апелянта із розрахунком суми позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Пунктом 10 Договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

У відповідності до статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 №265 індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Згідно з інформацією на сайті Державної служби статистики України http://www.ukrstat.gov.ua визначено індекс споживчих цін (індекс інфляції) за відповідні роки.

Тому, відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (індексу споживчих цін), за формулою, вказаною у статті 289 ПК України.

Відповідно до формули розрахунку коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнт індексації є числовим вираженням індексу інфляції. Тому, відповідно до чинного законодавства, а саме статті 289 ПК України, статті 21 Закону України "Про оренду землі", та пункту 10 Договору, вказаний коефіцієнт обов'язково повинен застосовуватися при визначенні розміру орендної плати.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.

Нормативна грошова оцінка земель м. Харкова станом на 01.01.2013, на підставі якої внесено зміни до договору оренди землі, вступила в дію 01.01.2014.

Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, яке йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

Так, відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16 розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою згідно з розрахунком від 03.10.2013 №71/14 на рік 6284850,15грн., або в місяць - 523 737,51 грн.

Позов стосується стягнення заборгованості за певний період 2017 року, а отже орендна плата визначається наступним чином: 523737,51грн. (розмір орендної плати за місяць відповідно до рішення суду) х 1,249 (коефіцієнт індексації за 2014 рік) х 1,433 (коефіцієнт індексації за 2015 рік) х 1,06 (коефіцієнт індексації за 2016 рік) = 993637,96грн. за місяць.

Суд першої інстанції правомірно погодився з даним розрахунком розміру орендної плати, оскільки він відповідає вищенаведеним нормам права.

Будь-якої зміни розміру орендної плати в односторонньому порядку позивачем не здійснено, відповідачем власного контррозрахунку суми заборгованості не надано.

Посилання апелянта на невиконання позивачем обов'язку, передбаченого частиною 2 пункту 288.1 статті 288 ПК України щодо інформування відповідного контролюючого органу про внесення змін до Договору оренди землі не впливають на момент виникнення у орендаря обов'язку сплачувати орендну плату та не звільняють його від внесення платежів у відповідності до зміненого в судовому порядку договору.

Доводи апелянта про необхідність застосування для визначення розміру орендної плати Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, який з 01.01.2017 повинен застосовуватись в розрахунку суми стягнення, а також коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки під нафтобазою відповідача в розмір 1,2, а не 2,5, є не обґрунтованими, оскільки фактично зводяться до перегляду встановленого в Договорі розміру орендної плати.

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правомірним, доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв’язку з чим апеляційна скарга відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал", м. Харків, не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 11.06.2019 у справі № 922/1026/19 підлягає залишенню без змін.

Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал", м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 11.06.2019 у справі № 922/1026/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.06.2019 у справі № 922/1026/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 21.08.2019.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.В. Стойка