ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 рокуСправа № 912/1201/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засіданні Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1201/19

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Лісовий Сергій Леонідович", АДРЕСА_2

до відповідача: Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Жовтнева, 78

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про визнання недійсним та скасування розпорядження

Представники сторін:

від позивача - Назаренко Ю.В., адвокат, ордер № 57578 від 03.05.19;

від відповідача - участі не брали;

від 3-ї особи - Курлейко О.С., адвокат, ордер № 60926 від 05.06.19.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Селянське (фермерське) господарство "Лісовий Сергій Леонідович" (надалі - СФГ "Лісовий Сергій Леонідович", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області (надалі - Маловисківська РДА, відповідач 1) та до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (надалі - ГУ Держгоекадастру у Кіровоградській області, відповідач 2) про наступне:

- визнати недійсним та скасувати розпорядження Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 року "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради";

- визнати за Селянським (фермерським) господарством " Лісовий Сергій Леонідович " право користування для ведення фермерського господарства земельною ділянкою загальною площею 44.8 га (дві земельні з площами 3,4 та 41,4 га) на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району відповідно до Державного акта на право користування землею Б №051259 .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що розпорядження Маловиcківської РДА № 314-р від 27.04.2012 порушує права СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" та не відповідає Закону, а тому на підставі норм ст. ст. 15, 16, 21 Цивільного кодексу України та ст. ст. 152, 155, ч. 3, 4 ст. 142 Земельного кодексу України підлягає визнанню його недійсним в судовому порядку.

Також позивачем зазначено, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, як власник земельної ділянки, не визнає права користування СФГ "Лісовий Сергій Леонідович ", з підстав того, що державний акт на право користування було видано фізичній особі, а не господарству, і по смерті особи право користування втрачається.

Ухвалою господарського суду від 08.05.2019 поданий позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1201/19. Згідно ухвали справа № 912/1201/19 розглядається за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.06.2019; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

28.05.2019 від Маловисківської РДА надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач позовні вимоги заперечує повністю з тих підстав, що після смерті гр. ОСОБА_2 , земельна ділянка, яка була надана такому громадянину в постійне користування, підлягає поверненню до земель державної власності, а саме до земель запасу Лозуватської сільської ради для подальшого перерозподілу між фізичними і юридичними особами (том І а.с. 86-88).

Також відповідачем 1 подано заяву про закриття провадження у справі та заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Маловисківської РДА, гр. ОСОБА_1 (том І а.с. 102-123, 125-127).

Подана заява мотивована тими обставинами, що після прийняття розпорядження № 162-р від 14.12.2012, яке оскаржується позивачем у даній справі, відповідна земельна ділянка була зарахована до земель запасу Лозуватської сільської ради та в подальшому передана в оренду гр. ОСОБА_1 терміном на 25 років, про що укладено договір оренди від 29.12.2012.

Заява про залучення ОСОБА_1 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Маловисківської РДА також надійшла безпосередньої від ОСОБА_1 (том І а.с. 91-100). Дана особа повідомляє, що є орендарем земельної ділянки, з приводу якої розглядається спір у справі, а тому вважає, що рішення суду у справі вплине на її права, інтереси та обовязки.

05.06.2019 судом розпочато підготовче засідання у справі.

Ухвалою від 05.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та в підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.07.2019. Позивачу та відповідачу 2 надано можливість надати додаткові письмові пояснення з приводу заяв про залучення третьої особи та заяви про закриття провадження у справі.

Позивачем заяви про залучення ОСОБА_1 третьою особою і про закриття провадження у справі заперечено повністю та 02.07.2019 подано письмове клопотання з додатками про проведення у справі експертизи для дослідження питання перетину меж земельних ділянок СФГ "Лісового Сергія Леонідовича" та громадянки ОСОБА_1 (том І а.с. 153-241, том ІІ а.с. 1-96).

Також позивачем 03.07.2019 подано до справи відповідь на відзив відповідача 1 (том ІІ а.с. 98-107).

03.07.2019 судом продовжено підготовче засідання у справі.

В підготовчому засіданні 03.07.2019 постановлено ухвалу, згідно якої: продовжено позивачу строк для подання відповіді на відзив до 05.07.2019 та враховано його при розгляді справи; у задоволенні клопотання відповідача 1 про закриття провадження у справі відмовлено; у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі судової експертизи відмовлено; на підставі ст. 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , третя особа), якій встановлено строк для подання пояснень щодо позову; в підготовчому засіданні оголошено перерву до 22.07.2019.

12.07.2019 на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 в порядку ст. 168 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких заперечено в задоволенні позову з тих підстав, що СФГ " Лісовий Сергій Леонідович" не надано жодного доказу, який би підтверджував порушене право на земельну ділянку, яка за оскаржуваним розпорядженням переведена до земель запасу (том ІІ а.с. 124-141).

15.07.2019 від Маловисківської РДА надійшли заперечення на відповідь на відзив (том ІІ а.с. 148-150).

22.07.2019 суд продовжив підготовче засідання.

22.07.2019 позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання за СФГ "Лісовий Сергій Леонідович " права користування для ведення фермерського господарства земельною ділянкою загальною площею 44,8 га (дві земельні з площами 3,4 та 41,4 га) на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району відповідно до Державного акта на право користування землею Б№ 051259 (том ІІ а.с. 171).

Крім того, 22.07.2019 позивачем подано заяву від 19.07.2019 про зміну підстав позову за вимогою до Маловисківської РДА (надалі - відповідач) про визнання недійсним та скасування розпорядження Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 року "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради" (том ІІ а.с. 164-166).

Також суд зазначає, що 22.07.2019 на адресу суду засобами електронного зв`язку (електронна пошта) надійшов відзив ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та клопотання про поновлення строку на подання відзиву (том ІІ а.с. 155-162).

В підготовчому засіданні 22.07.2019 постановлено ухвалу, згідно якої: відмовлено ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області в продовжені строку на подання відзиву та залишено поданий відзив без розгляду; за заявою позивача позовні вимоги СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання за СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" права користування для ведення фермерського господарства земельною ділянкою загальною площею 44,8 га (дві земельні з площами 3,4 та 41,4 га) на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району відповідно до Державного акта на право користування землею Б№ 051259 залишено без розгляду; постановлено здійснювати подальший розгляд справи № 912/1201/19 в частині позовних вимог СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" до Маловисківської РДА про визнання недійсним та скасування розпорядження Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 року "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради"; прийнято заяву СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" про зміну підстави позову та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням зміненої підстави.

В підготовчому засіданні 22.07.2019 оголошено перерву до 24.07.2019, учасникам справи встановлено строк для подання заяв по суті справи з урахуванням зміни позивачем підстави позову.

22.07.2019 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов повторно відзив ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (том ІІ а.с. 184-188).

Щодо поданого відзиву господарський суд враховує відсутність на дату надходження відзиву пред`явлених у даній справі позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області у зв`язку із залишенням без розгляду за заявою позивача позовних вимог до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області.

До початку підготовчого засіданні 24.07.2019 від Маловисківської РДА засобами електронного зв`язку (електронна пошта) надійшов відзив на позовну заяву про зміну підстави позову (том ІІ а.с. 195-199).

Статтею 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" передбачено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Водночас, відзив Маловисківської РДА від 24.07.2019 надійшов до суду без відповідного підпису (електронного або прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги"), у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що такий відзив подано.

Окрім того, вказаний відзив надійшов до суду без доказів надсилання іншим учасникам справи, що також підтверджує обставини неподання відзиву в установленому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України порядку.

24.07.2019 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення щодо позову з урахуванням заяви про зміну підстави позову (том ІІ а.с. 200-210). Згідно поданих пояснень третя особа вважає відсутніми підстави для задоволення позову у зв`язку з ненаданням позивачем доказів, які б свідчили про набуття СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " права власності чи користування (оренди) чи права постійного користування на відповідну земельну ділянку та реєстрацію такого права.

В підготовчому засіданні 24.07.2019 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.08.2019, визначено дату наступного судового засідання - 14.08.2019.

02.08.2019 до суду від Маловиськівської РДА надійшов відзив на позовну заяву про зміну підстави позову з доказами його надсилання всім іншим учасникам 01.08.2019 та клопотання про розгляд справи за відсутності представника (том ІІ а.с. 226-229).

02.08.2019 господарським судом відкрито судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 02.08.2019 представники учасників процесу участі не брали.

14.08.2019 судом продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 14.08.2019 прийняв участь представник позивача та представник третьої особи.

В судовому засіданні 14.08.2019 представником позивача позовні вимоги до Маловисківської РДА про визнання недійсним та скасування розпорядження на підставах, викладених в заяві про зміну підстав, яка прийнята судом, підтримано повністю. Представник третьої особи, згідно наведених пояснень, які подано до справи письмово, вважає позовні вимоги необґрунтованими.

В судовому засіданні 14.08.2019 постановлено ухвалу про залишення без розгляду відзиву Маловисківської РДА, який надійшов до суду 02.08.2019, у зв`язку з пропуском строку його подання.

В судовому засіданні 14.08.2019 досліджено докази у справі.

Розгляд справи в судовому засіданні 14.08.2019 здійснюється за клопотанням Маловисківської РДА за відсутності представника вказаного відповідача.

Справа розглядається з вимогами до Маловисківської РДА та в межах предмета спору - визнання недійсним та скасування розпорядження Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані учасниками справи докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення присутніх представників позивача і третьої особи, а також врахувавши обставини заперечень проти позову, які викладено у відзиві Маловиськівської РДА від 27.05.2019 (дата надходження до суду 28.05.2019), господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення Лозуватської сільської ради Маловисківського району №50 від 25 лютого 1993 року громадянину ОСОБА_2 надано земельну ділянку площею 44,8 га в користування для ведення селянського (фермерського) господарства (том І а.с. 19).

Громадянину ОСОБА_2 видано Державний акт на право користування землею Б № 051259 , реєстраційний номер 40 від 1993 року, яким посвідчено право користування земельною ділянкою площею 44,8 га, яка знаходиться на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, для ведення селянського (фермерського) господарства (том І а.с. 21-24).

Згідно наявних в матеріалах справи відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" зареєстровано в реєстрі 10.04.2017 (том І а.с. 25-28).

За розпорядженням голови Маловисківської райдержадміністрації № 187-р від 10.04.1997 зареєстровано статут СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " (том І а.с. 29-31).

Згідно вказаного статуту головою господарства є ОСОБА_2 .

Рішенням протоколу загальних зборів засновників СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" від 20.01.2017 затверджено нову редакцію статуту СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " (том І а.с. 29-37).

Відповідно до наказу по господарству № 1 від 08.12.2016 головою СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " є ОСОБА_6 (том І а.с. 38).

Як зазначає позивач, з моменту створення у 1995 році СФГ " Лісовий Сергій Леонідович ", як юридична особа, використовує земельну ділянку загальною площею 44,8 га (дві земельні ділянки з площами 3,4 та 41,4 га.) на території Лозуватської сільської ради Маловисківського району.

За інформацією позивача, земельна ділянка була зареєстрована у земельнокадастровій документації та закріплена за СФГ " Лісовий Сергій Леонідович ". Фермерське господарство є платником земельного податку і сплачує цей податок з урахуванням довідок Держгеоккадастру "Про правовий статус, кількісні та якісні характеристики земель". Вказані довідки отримувались господарством кожного року і згідно до цих довідок підтверджувався факт визнання уповноваженим державою органом за господарством права користування земельною ділянкою на підставі відповідного право установчого документа.

До матеріалів справи позивачем надано довідки №131/04/11-13 від 26.06.2013, №528/02/11-16 від 08.02.2016, №218 від 04.07.2017, №220/9/11-10-00-00 від 29.05.2017 (том І а.с. 39-42).

З матеріалів справи слідує, що в 2017 році за замовленням СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 44,8686 га (том І а.с. 43-65).

Вказана технічна документація була розглянута відділом в Маловисківському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та згідно листа від 23.03.2017 № 0-11-0.27-102/115-17 повідомлено про неможливість здійснити державну реєстрацію земельних ділянок з причин перебування земельної ділянки площею 40,7227 га в користуванні іншого суб`єкта, а саме - ОСОБА_1 , кадастровий номер :02:003:9103 (том І а.с. 66).

За змістом листа від 23.03.2017 до відома СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" доведено, що розпорядженням голови Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 припинено право постійного користування гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 44,80 га, переданої в постійне користування рішенням виконавчого комітету Лозуватської сільської ради та зареєстрований в книзі державних актів № 40 від 1993 року (державний акт на право постійного користування Б №051259 ).

Згідно розпорядження голови Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради", копія якого долучена до матеріалів справи (том І а.с. 18):

припинено право постійного користування гр. ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 44,80 га, переданої в постійне користування рішенням виконавчого комітету Лозуватської сільської ради та зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 40 від 1993 року (державний акт на право постійного користування Б № 051259);

передбачено передачу до архіву відділу Держкомзему у Маловисківському районі державного акта на право постійного користування Б № 051259 реєстраційний № 40 від 1993 року на право постійного користування на земельну ділянку площею 44,80 га на території Лозуватської сільської ради;

земельну ділянку сільськогосподарського призначення (землі запасу) площею 44,80 га ріллі, яка знаходилась в постійному користуванні гр. ОСОБА_2 , переведено до земель запасу Лозуватської сільської ради для подальшого перерозподілу між фізичними та юридичними особами.

Вказане розпорядження прийнято з посиланням ст. ст. 17, 31 Земельного кодексу України, ст. ст. 35, 36 Закону України "Про фермерське господарство", ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації в Україні", "Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою", затвердженою наказом Держкомзему № 325 від 22.06.2009 року, витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб № 200575 та рішення єдиного засновника фермерського господарства "Лісниче" від 26 вересня 2011 року.

03.04.2018 та 01.11.2018 Управлінням з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки, по результатам яких складено Акти перевірки №160-ДК/165/АП/09/01/-18, № 736-ДК/868/АП/09/01/-18 (том І а.с. 67-73).

Згідно вказаних Актів зазначено, зокрема, що розпорядження голови Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради" прийнято на підставі рішення єдиного засновника фермерського господарства "Лісниче", а потрібно було рішення засновника СФГ " Лісовий Сергій Леонідович ", що є порушенням норм чинного законодавства.

10.07.2018 Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області звернулось до голови Маловисківської РДА з клопотанням, в якому пропонувало (вимагало) здійснити скасування розпорядження від 27.04.2012 № 314-р (том І а.с. 78-80).

Докази розгляду такого клопотання в матеріалах справи відсутні.

Посилаючись на викладені вище обставини, СФГ "Лісовий Сергій Леонідович " згідно поданого у даній справі позову, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просить визнати недійсним та скасувати розпорядження Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 відповідно до ст. 19 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 21, 397 Цивільного кодексу України та ст.141, 143, 144 Земельного кодексу України.

За обґрунтуванням позивача, земельна ділянка зареєстрована у земельнокадастровій документації та закріплена за СФГ "Лісовий Сергій Леонідович". Фермерське господарство є платником земельного податку і сплачує цей податок з урахуванням довідок Держгеоккадастру "Про правовий статус, кількісні та якісні характеристики земель". Вказані довідки отримувались господарством кожного року і згідно до цих довідок підтверджувався факт визнання уповноваженим державою органом за господарством права користування земельною ділянкою на підставі відповідного право установчого документа.

В заяві про зміну підстав позову, позивач, посилаючись на ч. 3 ст. 397 Цивільного кодексу України, зазначає, що земельна ділянка господарства належить до земель державної власності. Розпорядниками земель були Маловисківська РДА та ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, від яких не надходило жодних документів з приводу незаконності використання земельної ділянки господарством. Зазначено про відсутність будь якого судового рішення, яким би встановлювалась незаконність володіння господарством відповідною земельною ділянкою.

Вказано на відсутність підстав для припинення права користування, які визначено в ст. ст. 141, 143 Земельного кодексу України та порушення порядку припинення згідно ст. 144 названого кодексу.

Звернуто увагу на те, що оскаржуване розпорядження прийнято на підставі заяви засновника іншого господарства - ФГ "Лісниче", яке є окремою юридичною особою.

При розгляді позовної вимоги СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" до Маловисківської РДА про визнання недійсним та скасування розпорядження № 314-р від 27.04.2012 "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради" господарський суд враховує наступне.

Частина 1 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 10 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується.

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із пунктом "г" частини 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 20.03.2018 у справі № 910/1016/17, від 17.04.2018 у справі № 914/1521/17, від 24.04.2018 у справі №910/79/17.

У відповідності до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд при розгляді питання про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів (Рішення від 9 лютого 1999 року Справа N 1-7/99) окрім іншого зазначив про те, що - "За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце".

Земельним кодексом України, який діяв на час прийняття Лозуватською сільською радою рішення № 50 від 25.02.1993, передбачалось, що громадянам України, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, передаються за їх бажанням у власність або надаються в користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки, включаючи присадибний наділ (ч. 1 ст. 50). Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ч. 1 ст. 23). Користування землею може бути постійним або тимчасовим; постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку (ч.ч. 1, 2 ст. 7).

Згідно Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 N2009-XII в редакції, яка діяла на час прийняття Лозуватською сільською радою рішення №50 від 25.02.1993, передбачалось, що селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання переважно особистою працею членів цього господарства виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією (ч. 1 ст. 2). Земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства надаються громадянам за їх бажанням у довічне успадковуване володіння, приватну власність або в оренду. Право приватної власності на земельну ділянку селянським (фермерським) господарством може набуватись після шести років володіння нею (ч. 1 ст. 5).

Законом України від 22.06.1993 N 3312-XII Закон України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 N2009-XII викладено в новій редакції.

Згідно названого Закону в новій редакції селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією (ч. 1 ст. 2). Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві (ч. 2 ст. 2). На ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України. (ч. 5 ст. 2 ).

Право на створення селянського (фермерського) господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив таке бажання, має документи, що підтверджують його здатність займатися сільським господарством, та пройшов конкурсний відбір (ч. 1 ст. 4). Земельні ділянки громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства передаються у приватну власність і надаються в користування, в тому числі на умовах оренди. У постійне користування земля надається громадянам для ведення селянського (фермерського) господарства із земель, що перебувають у державній власності. У тимчасове користування земельні ділянки надаються, зокрема, із земель запасу, а також можуть надаватися із земель лісового і водного фондів. (ч. 2 ст. 4).

Після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку (ч. 1 ст. 9). Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону (ч. 2 ст. 9).

Селянське (фермерське) господарство зобов`язане, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та відповідно до умов її надання (ч. 1 ст. 11).

З 01.08.2003 набрав чинності Закон України від 19.06.2003 № 973-ІV "Про фермерське господарство", статтею 2 якого передбачено, що відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Статтею 7 наведеного Закону передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 1726-ІІІ, який набрав чинності з 01.01.200, передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, фермерського господарства (ст. 22).

За змістом статті 31 Земельного кодексу України землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Аналогічні положення наведено у статті 12 Закону України "Про фермерське господарство".

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України у діючій редакції громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

З прийняттям Земельного кодексу України від 25.10.2001 визначено категорію осіб, які можуть мати право постійного користування землею (ст. 92) та пунктом 6 Перехідних положень передбачалось, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Однак, вказані положення щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року N 5-рп/2005.

У пункті 5.6. вказаного рішення Конституційним Судом України зазначено, зокрема, наступне:

"Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Кодексом та іншими законами України, що регулюють земельні відносини. Підставою для виникнення права на земельну ділянку є відповідний юридичний факт. Чинний Кодекс серед підстав набуття права на землю громадянами та юридичними особами не називає оформлення чи переоформлення прав на земельні ділянки.

Суб`єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб`єктивного права власності на землю та суб`єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), а постійні користувачі такої можливості позбавлені, у їх праві на землю є ряд особливостей і переваг:

- право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених законодавством;

- права та обов`язки постійних землекористувачів визначені чинним земельним законодавством і не підлягають договірному регулюванню (не можуть бути звужені);

- постійні землекористувачі, як і землевласники, сплачують земельний податок, розмір якого визначається відповідно до чинного законодавства, на відміну від договірного характеру орендної плати;

- земельні ділянки у постійне користування передаються у порядку відведення безоплатно з наступним посвідченням цього права шляхом видачі державного акта на право постійного користування земельною ділянкою; оплаті має підлягати лише виготовлення технічної документації на земельну ділянку, що здійснюється на договірних засадах із уповноваженою землевпорядною організацією.

Кодексом не встановлено чітких матеріально-правових і процесуальних гарантій зміни громадянами юридичного титулу права постійного користування земельною ділянкою на право власності чи право оренди. Переоформлення відповідних прав включає також земельно-кадастрові роботи та інші послуги, які суб`єкти підприємницької діяльності надають на платній основі, встановлюючи їх розцінки на свій розсуд. Таким чином, постійним землекористувачам не гарантована можливість зміни законно набутого права за сприяння і за рахунок держави, яка є ініціатором таких змін.".

За змістом ст. 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

В статті 41 Конституції України передбачено, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Враховуючи наведені вище положення законодавства господарський суд дійшов висновку, що право на земельну ділянку виникає та має посвідчуватися виключно в порядку, визначеному законом. Здійснення громадянином підприємницької діяльності у вигляді створення фермерського господарства на земельній ділянці, наданій такому громадянину в постійне користування для вказаного, не є автоматичним переходом права постійного користування землею до створеного фермерського господарства. Законодавство зазначеного не передбачає. Фактичне користування земельною ділянкою фермерським господарством не змінює набувача права постійного користування відповідно до оформленого державного акта.

Як слідує з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_2 , на ім`я якого було видано Державний акт на право користування землею Б № 051259 , реєстраційний номер 40 від 1993 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть від 24.06.2011 Серії НОМЕР_5 .

Вказані обставини визнаються всіма учасниками процесу.

Матеріалами справи встановлено, що громадянин ОСОБА_2 за своє життя не переоформив право користування відповідною земельною ділянкою та не отримав таку земельну ділянку у власність.

Зі смертю громадянина ОСОБА_2 припинилось його право постійного користування землею, яке виникло на підставі Державного акта на право користування землею Б № 051259 , реєстраційний номер 40 від 1993 року.

Вказана правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом України (зокрема, постанови від 23.11.2016 у справі № 657/731/14-ц, від 05.10.2016 у справі № 6-2329цс16) та Верховним Судом (зокрема, в постановах від 17.10.2018 у справі №376/2038/14-ц, від 11.06.2019 у справі № 912/3219/17, від 16.05.2019 у справі № 922/2448/18).

Розпорядження Маловисківської РДА, яке оскаржується позивачем у даній справі прийнято 27.04.2012, тобто після смерті ОСОБА_2 .

Отже, на час прийняття розпорядження № 314-р від 27.04.2012 право постійного користування ОСОБА_2 земельною ділянкою площею 44,80 га припинилось.

Висновок позивача щодо наявності у СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " прав володіння та користування земельною ділянкою ґрунтується на обставинах правомірності виникнення у фермерського господарства таких прав в силу положень Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 N2009-XII.

Позивач вказує, що земельна ділянка була зареєстрована у земельнокадастровій документації та закріплена за СФГ " Лісовий Сергій Леонідович ". Фермерське господарство є платником земельного податку і сплачує цей податок з урахуванням довідок Держгеоккадастру "Про правовий статус, кількісні та якісні характеристики земель". Вказані довідки отримувались господарством кожного року і згідно до цих довідок підтверджувався факт визнання уповноваженим державою органом за господарством права користування земельною ділянкою на підставі відповідного право установчого документа (Довідки №131/04/11-13 від 26.06.2013 року, Довідка №528/02/11-16 від 08.02.2016 року, Довідка №218 від 04.07.2017 року, Довідка №220/9/11-10-00-00 від 2905.2017 року, Довідка №107 від 26 лютого 2019 року Довідка №673 від 24 лютого 2012 року, Довідка №8 від 11.01.2005 року).

Господарський суд зазначає, що виходячи з положень Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 N2009-XII в редакції на час набуття ОСОБА_2 прав постійного користування на земельну ділянку, фактичне користування такою земельною ділянкою здійснює відповідне фермерське господарство.

Цивільний кодекс України розрізняє право володіння та користування як складову повноважень власника (ч. 1 ст. 317), як різновид речових прав на чуже майно (п. 1 ч. 1 ст. 395) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння.

Згідно положень Земельного кодексу України право володіння та користування земельною ділянкою є складовими права власності на землю (ст. 78), прав постійного користування і оренди (ст. 92). Право користування земельною ділянкою може виникати з договору земельного сервітуту, з договорів на право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і на право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій).

Отже, право володіння та користування є складовим інших прав та може виникати на підставі закону та/або договору.

Разом з цим, право постійного користування землею є нерозривно пов`язаним з особою, якою таке право отримано. Вказане право не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій таке право належало.

Виходячи з положень Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" від 20.12.1991 N2009-XII та Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003 N 973-IV, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян. Тобто, шляхом ведення фермерського господарства реалізуються, у тому числі, правомочності громадян щодо здійснення прав постійного користування земельними ділянками, наданими таким громадянам для ведення селянських (фермерських) господарств.

Як вже встановлено вище, докази того, що громадянин ОСОБА_2 за своє життя переоформив право користування відповідною земельною ділянкою або отримав земельну ділянку у власність відсутні.

Під час розгляду справи СФГ "Лісовий Сергій Леонідович " не надано жодного правовстановлюючого документа на підтвердження оформлення прав на відповідну земельну ділянку саме за СФГ " Лісовий Сергій Леонідович " .

Документи, на які посилається позивач, не є свідченням та не підтверджують підстави виникнення прав на земельну ділянку у відповідності до закону.

З підстав викладеного господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність у СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" на момент прийняття Маловисківською РДА розпорядження № 314-р від 27.04.2012 прав володіння чи користування земельною ділянкою, з приводу якої прийнято оскаржуване розпорядження.

Таким чином, позивачем не доведено порушення прав та інтересів СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" внаслідок прийняття Маловисківською РДА розпорядження № 314-р від 27.04.2012, з підстав чого відсутні правові підстави для визнання недійсним та скасування вказаного розпорядження за позовом СФГ "Лісовий Сергій Леонідович".

Посилання позивача на судову практику в інших справах не приймається судом в даній справі у зв`язку з різним предметом спору, а саме у відповідних справах надавалась правова оцінка правовідносинам тимчасового користування (оренди).

У зв`язку з вищенаведеним, господарський суд відмовляє в задоволенні позову СФГ "Лісовий Сергій Леонідович" до Маловисківська РДА про визнання недійсним та скасування розпорядження Маловисківської РДА № 314-р від 27.04.2012 року "Про переведення земельної ділянки до земель запасу Лозуватської сільської ради".

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 145, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Селянському (фермерському) господарству "Лісовий Сергій Леонідович" за адресою: АДРЕСА_2, та на адресу представника позивача, адвокату Назаренко Ю.В. за адресою: АДРЕСА_5; Маловисківській районній державній адміністрації Кіровоградської області за адресою: 26200, Кіровоградська область, м. Мала Виска, вул. Жовтнева, 78, а також ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та на адресу представника ОСОБА_1 АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 23.08.2019.

Суддя В.В.Тимошевська