номер провадження справи 28/42/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2019 Справа № 10/339/10

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Дроздова С.С. при секретарі судового засіданні Шолоховій С.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про видачу дублікату наказу та матеріали справи № 10/339/10

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18)

про стягнення суми

заінтересована особа - Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

За участю представників сторін та учасників судового процесу:

представника заявника (позивач): Тягушев Д.О., довіреність № 28 від 01.01.2019

представник відповідача: Котелевський К.В., ордер ЗП № 112249 від 15.08.2019

представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до Господарського суду Запорізької області з заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 10/339/10 від 20.12.2010.

Відповідно до розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ № П-387/19 від 05.08.2019 та витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019, у зв`язку із звільненням з посади судді-доповідача у справі Алейникової Т.Г., справу № 10/339/10 передано на розгляд судді Дроздовій С.С. для розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про видачу дублікату наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 10/339/10 від 20.12.2010.

Ухвалою суду від 05.08.2019 заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про видачу дублікату наказу Господарського суду Запорізької області у справі № 10/339/10 від 20.12.2010 прийнято до розгляду. Судове засідання призначено на 15.08.2019.

15.08.2019р. судове засідання відбувається під повну фіксацію технічними засобами в порядку статті 222 ГПК України.

В судовому засіданні 15.08.2019 представник заявника підтримав надану заяву, просив суд видати дублікат наказу.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.08.2019 усно заперечив проти задоволення заяви про видачу дубліката наказу.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ в судове засідання 15.08.2019 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Як зазначено позивачем та встановлено судом, рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2010 у справі № 10/339/10 стягнуто з КП «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» 34 232 677,50 грн. основного боргу, 100 000,00 грн. пені, 91 060,02 грн. втрат від інфляції, 173 880,21 грн. 3% річних, 25 500,00 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання рішення 20.12.2010 видано відповідний наказ, який перебував на виконанні у відділі примусового рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 здійснено заміну сторони кредитора, а саме, замінено позивача (стягувача) у справі № 10/339/10 - ВАТ «Запоріжжяобленерго» на його правонаступника - ПрАТ «Холдингова компанія «Енергомережа».

01.04.2015 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 27535592. Постанова була прийнята на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент її прийняття), згідно заяви ПрАТ «ХК «Енергомережа» (нового кредитора у справі) у зв`язку з погашенням боргу.

В подальшому, ухвалою від 06.03.2018, прийнятою в ході перегляду за нововиявленими обставинами ухвали від 11.02.2015, було скасовано ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2015 про заміну сторони у виконавчому провадженні.

22.08.2018 року Верховним судом прийнято рішення, яким ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.03.2018 залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 22.08.2018р. ПАТ «Запоріжжяобленерго» поновлено в статусі стягувача за виконавчим провадженням ВП № 27535592. Постанова від 22.08.2018 є належним та єдиним доказом даного факту та подальшої участі Товариства у виконавчому провадженні як стягувача.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.01.2019 у справі № 10/339/10, прийнятою в ході оскарження бездіяльності Органу виконання, постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.04.2015 визнана недійсною.

20.06.2019 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби прийнято постанову про відновлення виконавчого провадження ВП № 27535592 та постанову про заміну сторони виконавчого провадження ПрАТ «ХК «Енергомережа» на ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Судом встановлено, що матеріали справи № 10/339/10 не містять оригінал наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10.

В період часу з 2015 по 2018 рік (моменту заміни сторони та поновлення у статусі стягувача) ПАТ «Запоріжжяобленерго» не мало правових підстав приймати участь у виконавчому провадженні, отримувати будь-яку інформацію та документи щодо вчинення виконавчих дій. Відповідно ПАТ «Запоріжжяобленерго» взагалі не було обізнане про прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження. Про наявність вказаної постанови ПАТ «Запоріжжяобленерго» дізналося в процесі судового розгляду справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, заявник просить видати дублікат наказу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. При цьому, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Враховуючи, що на теперішній час є відкрите виконавче провадження, отже строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не закінчився.

Відповідно до п.п. 19.4 п. 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

У рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Отже, чинним законодавством визначено право стягувача на повторну видачу йому судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, наказу суду (його дубліката) як виконавчого документа, на підставі якого здійснюється примусове виконання судового рішення, прийнятого по суті спору.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

У рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про видачу дублікату наказу задовольнити.

Керуючись ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про видачу дублікату наказу у справі № 10/339/10 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Запорізької області від 20.12.2010 у справі № 10/339/10 про стягнення з Казенного підприємства „Запорізький титано-магнієвий комбінат" (69600, м. Запоріжжя, вул. Теплична, 18, , поточний рахунок № № НОМЕР_1 в Запорізькій ФВАТ „КредитПромбанк", МФО 373135; поточний рахунок № НОМЕР_2 в Філії „Відділ Промінвестбанку м. Запоріжжя" МФО 313355; № НОМЕР_3 в ЗФ Українського міжнародного банку МФО 313623) на користь ВАТ „Запоріжжяобленерго" (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 26, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_4 в Філії - ЗОУ ВАТ „Державний ощадний банк України", МФВ 313957) 34 232 677,50 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 100 000 грн. -пені, 91060,02 грн. - інфляційні нарахування; 173 880,21 грн. - 3 % річних; 25 500 грн. витрат по держмиту та 236 грн. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу.

Ухвалу оголошено в судовому засіданні 15.08.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст буде ухвали складено та підписано 20.08.2019.

Повний текст ухвали буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова