ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р. Справа№ 910/16933/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Козир Т.П.

Коробенка Г.П.

при секретарі судового засідання: Вороніній О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Севенецька-Фурс Г.В. - ордер серія КВ №719720 від 01.07.2019

від відповідача: Опаріна А.Л. - довіреність №88/1 від 22.07.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 (повний текст складено 22.05.2019)

у справі №910/16933/18 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Комунального підприємства "Бессарабський ринок", м. Київ

до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва", м. Київ

про стягнення 332 565,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Комунальне підприємство "Бессарабський ринок" (далі - КП "Бессарабський ринок", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" (далі - КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва", відповідач) про стягнення 332 565, 97грн. та зобов`язання підписати договір про відшкодування комунальних витрат та витрат на утримання нежитлового приміщення.

Ухвалою від 09.04.2019 судом першої інстанції залишено без розгляду позов КП "Бессарабський ринок" до КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" в частині зобов`язання підписати договір на підставі поданої позивачем заяви у відповідності до п.5 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач вчасно не відшкодував позивачу комунальні витрати та витрати підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 позов КП "Бессарабський ринок" задоволено частково, стягнуто з КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" 188 873,33 грн. заборгованості та 2 833,10грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції з посиланням на положення ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) дійшов висновку, що відповідач в порушення умов п.п. 3.5, 3.6, 4.9 договору № 14/10 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва від 31.03.2010 з урахуванням додаткової угоди від 30.07.2010 у період з серпня 2015 року по жовтень 2018 року не виконав належним чином зобов`язання та не відшкодував комунальні та експлуатаційні витрати у повному обсязі. Вимоги щодо стягнення пені в розмірі 114 868,23грн. місцевий господарський суд визнав необґрунтованими, оскільки позивач неправильно з огляду на приписи ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГПК України) визначив період нарахування пені.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 скасувати в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування підстав, викладених в апеляційній скарзі, відповідач зазначає про порушення судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права. За твердженням відповідача місцевим господарським судом не прийнято до уваги твердження відповідача про зміну позивачем розміру комунальних платежів в односторонньому порядку та не надано даним запереченням належної правової оцінки. Також, в обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає, що подані позивачем 11.09.2019 додаткові документи не містять належної відмітки про засвідчення копій вказаних документів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/16933/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/16933/18, справу призначено до розгляду на 23.07.2019 о 12 год. 20 хв.

Розпорядженням в. о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2019, справу №910/16933/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Агрикової О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2019 колегією суддів у вищезазначеному складі прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/16933/18, розгляд справи призначено на 15.08.2019.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, справу №910/16933/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 вищезазначеною колегією суддів апеляційного господарського суду прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/16933/18.

Позиції учасників справи.

10.07.2019 від представника позивача до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/16933/18 залишити без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 15.08.2019 з`явився представник відповідача, вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні 15.08.2019 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення місцевого суду від 14.05.2019 - залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між КП "Бессарабський ринок" (позивач) та КП "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" (відповідач) 31.03.2010 укладено договір № 14/10 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (далі - Договір), відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нерухоме майно - нежиле приміщення загальною площею 62,9 кв.м., у тому числі на першому поверсі 32,1 кв.м, підвалі 30,8 кв.м, що розташовані на Бесарабській площі, будинок № 2 в місті Києві , для розміщення групи утримання Хрещатинського колектора.

Згідно з п.п. 2.4. п.2. Договору об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Бессарабський ринок".

Підпунктом 3.1. п. 3. Договору встановлено, що за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату в розмірі виплат на утримання, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28 вересня 2006 № 34/91, та на дату початку надання послуг становить 75,58 грн. за 1 кв.м орендованої площі, що в цілому складає 4753,98 грн. на місяць.

Відповідно до п.п.3.2. п.3. Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п.п. 3.3. п.3. Договору розмір орендної плати та комунальних платежів може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Підпунктом 3.6. п.3. Договору встановлено, що орендна плата та комунальні платежі сплачуються орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

У відповідності до положень п.п. 3.8. п.3. Договору вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги, або відшкодовує орендодавцю згідно додатку до договору оренди.

Відповідач відповідно до п.п. 4.9. п.4. Договору зобов`язаний відшкодовувати позивачу вартість фактично спожитих комунальних платежів за тарифами, які у встановленому порядку відшкодовують повну вартість надання та пропорційну орендованій площі частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо-будинкових мереж. У місячний термін після укладення цього Договору відповідач (орендар) повинен надати позивачу (орендодавцю) копії договорів, передбачених цим підпунктом.

Підпунктом 9.1. п.9. Договору встановлено, що останній вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2010 до 31.03.2011, за умови виконання всіх відповідних вимог чинного законодавства України щодо оренди комунального майна, в т.ч. отримання орендарем всіх необхідних узгоджень та дозволів.

Відповідно до п.п. 9.3. п.9. Договору після закінчення дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Сторонами у справі 30.07.2010 укладено Додаткову угоду до Договору № 14/10 від 31.03.2010 (далі - Додаткова угода до Договору), відповідно до якої узгоджено розрахунок комунальних платежів станом на 01.08.2010. Згідно Додаткової угоди до Договору вартість теплопостачання становить 60 000, 00 грн., плата за воду 25 000, 00 грн., дератизація та дезінсекція 1 500, 00 грн., амортизація будівлі 10 000, 00 грн., податок на землю 17 000, 00 грн. Всього до сплати за один квадратний метр 11,11 грн. (загальна площа будівлі 10217,7кв.м.). Розмір комунальних витрат за один квадратний метр становить 9,26 грн., що в загальному становить 689, 94 грн.

Позивач звернувся з позовом до місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 217696,17 грн. заборгованості з відшкодування комунальних та експлуатаційних витрат за загальний період з серпня 2015 року по жовтень 2018 року.

Як вбачається із наданого позивачем до позовної заяви розрахунку місячний розмір комунальних витрат та витрат підприємства-балансоутримувача КП "Бессарабський ринок" на утримання орендованого майна та інших платежів відповідно до Додаткової угоди до Договору №14/10 від 31.03.2010, який підлягає відшкодуванню відповідачем, становить 5380,57грн., що за період з серпня 2015 року по жовтень 2018 року включно складає 209842,23грн. Крім того, до вказаного розрахунку позивачем включено заборгованість в сумі 7853,94 грн., яка існувала станом на 31.12.2011.

Місцевим господарським судом, враховуючи надані відповідачем докази сплати комунальних послуг в загальній сумі 27 822, 84 грн., позовні вимоги щодо відшкодування основної заборгованості за комунальними витратами та витратами на утримання орендованого майна задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 188 873,33 грн. залишку такої заборгованості. У стягненні пені в розмірі 114 868,23грн. відмовлено у зв`язку з неправильним визначенням періоду її нарахування з огляду на приписи ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого суду з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

П. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.ст. 525,526,629 ЦК України та ст.193 ГК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Приписами ч.1 ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст. 283 ГК України та ст. 759 ЦК України визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України та ч. 3 ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Особливості передачі в оренду майна державних підприємств, установ, організацій та підприємств, організацій, заснованих на майні, що перебуває в комунальній власності врегульовані Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

В силу вимог ч.2 ст.19 вказаного Закону методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності.

Як вбачається зі змісту п.п. 3.1. п. 3 Договору орендна плата за користуванням об`єктом оренди на дату початку надання послуг встановлена за Методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від 28 вересня 2006 року № 34/91.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішення встановив, що рішенням Київської міської ради III сесії VII скликання № 415/1280 від 21.04.2015 затверджено Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва згідно з додатком 1. Цим же рішенням затверджено і Методику розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва (додаток 3).

Посилаючись на положення п.п. 3.3., 3.4. Договору суд першої інстанції спростовував заперечення відповідача щодо зміни балансоутримувачем в односторонньому порядку умов Договору щодо визначення розміру комунальних витрат та витрат на утримання орендованого майна, оскільки розмір орендної плати та комунальних платежів може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва.

Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства та дослідивши зміст Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 (далі - Методика), колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що вказана Методика визначає механізм розрахунку лише орендної плати за користування об`єктом оренди, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Розмір орендної плати визначений за цією Методикою зазначається в договорі оренди (п.п.2., 3. Методики).

Більше того, п.4 Методики передбачено, що до плати за оренду індивідуального визначеного майна не включаються компенсація витрат комунальних підприємств, установ, організацій територіальної громади міста Києва, за якими закріплено майно територіальної громади міста Києва на праві господарського відання або оперативного управління (далі - підприємство -балансоутримувач), за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, та плата за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та підприємством- балансоутримувачем або відповідними особами, що надають такі послуги, а у разі встановлення орендної плати у розмірі 1 гривня на рік, експлуатаційні витрати підприємства-балансоутримувача відповідно до договору, який укладається між орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Поряд з цим, п.п. 6.5 п. 6 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням III сесія VII скликання Київської міської ради від 21.04.2015 № 415/1280 (далі - Положення), встановлено, що крім орендної плати орендар сплачує: податки та збори у розмірах, визначених законодавством України; компенсацію витрат підприємств-балансоутримувачів за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, плату за комунальні послуги відповідно до договору, який укладається між орендарем та підприємством-балансоутримувачем або відповідними особами, що надають такі послуги.

Погодженими умовами п.п.3.8. п.3. Договору, укладеного між сторонами спору, які кореспондуються із вказаними нормами Положення і Методики, передбачено, що вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньо будинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, не входить до складу орендної плати та сплачується орендарем окремо на підставі договорів, укладених орендарем з організаціями, що надають такі послуги, або відшкодовує орендодавцю згідно додатку до договору оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони Додатковою угодою від 30.07.2010 до Договору погодили розмір комунальних витрат в сумі 689,94 грн на місяць. Доказів внесення будь-яких змін до вказаної Додаткової угоди сторони суду не надали.

Між відповідачем (орендарем) та позивачем (підприємством-балансоутримувачем) також не укладався окремий договір про відшкодування комунальних витрат та витрат на утримання орендованого майна та інших платежів в розмірі 5 380,57 грн. щомісяця.

Посилання суду першої інстанції на приписи п.п.4.9. п. 4 Договору як на підставу для задоволення позовних вимог є помилковим, оскільки положення зазначеного пункту, в якому передбачений обов`язок відповідача відшкодувати вартість фактично спожитих комунальних послуг та інших витрат, необхідно застосовувати у взаємозв`язку з іншими умовами Договору, зокрема і погодженими в п.п. 3.8 п. 3, згідно змісту яких встановлено, що вартість зазначених витрат не входить до складу орендної плати і сплачується або відшкодовується відповідачем на підставі договорів, укладеним ним з організаціями, що надають такі послуги, чи позивачу згідно додатку до договору.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутність внесення в установленому законодавством порядку змін до Додаткової угоди від 30.07.2010 до Договору щодо розміру раніше погодженої суми комунальних витрат, що підлягає відшкодуванню (чи відсутність укладеного іншого відповідного договору, в якому визначено розмір, порядок та строки відшкодування), виключає настання у відповідача (орендаря) договірних зобов`язань з відшкодування витрат балансоутримувача (щодо сплати комунальних витрат та витрат на утримання орендованого майна та інших платежів в розмірі 5 380,57грн. в місяць).

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що наданий позивачем розрахунок є необґрунтованим та неправомірним, оскільки не відповідає встановленим обставинам.

Крім того, розмір комунальних та експлуатаційних витрат в сумі 5 380,57 грн., заявлений позивачем до відшкодування відповідачем в період з серпня 2015 року по жовтень 2018 року, не підтверджено належними, допустимими та достовірними в розумінні вимог, передбачених ст.ст. 76,77,79 Господарського процесуального кодексу України доказами (первинними бухгалтерськими документами, договорами, рахунками, деклараціями тощо) фактичного понесення таких витрат позивачем (балансоутримувачем).

Не надано позивачем доказів, які б доводили, що зазначена сума визначена як частка фактичних відповідних витрат позивача, що є пропорційною орендованій відповідачем площі будівлі, у відповідності до вимог п.п.4.9. п. 4 Договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення вартості комунальних та експлуатаційних витрат в заявленому позивачем розмірі.

Натомість, за відсутності існування у відповідача перед позивачем основної заборгованості (грошового зобов`язання) необґрунтованими є вимоги щодо стягнення нарахованої позивачем пені у відповідності до вимог ст.ст. 230-232 ГК України, ст.ст. 549-551 ЦК України.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що відповідно до вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Дослідженням змісту укладеного між сторонами спору Договору встановлено відсутність у ньому погодженої умови відповідальності відповідача (орендаря) за невиконання або неналежне виконання грошового зобов`язання щодо відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат у вигляді сплати пені.

За таких обставин доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи повноваження суду апеляційної інстанції та те, що судом першої інстанції було невірно застосовано норми матеріального права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову у позові в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача (скаржника).

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/16933/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 у справі №910/16933/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в позові Комунального підприємства "Бессарабський ринок" до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" про стягнення 332 567, 97 грн. відмовити.

4. Матеріали справи №910/16933/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст рішення складено 20.08.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Т.П. Козир

Г.П. Коробенко