ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/46/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" на дії Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області

у межах розглянутої судом заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни грошової заборгованості в розмірі 1 310,10 грн. за Договором №173-004 від 16.11.2016 р. про надання послуг з централізованого питного водопостачання та/або приймання стічних вод

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

представники:

від скаржника: Хмарина О.Р.

від боржника: не з`явився

від органу ДВС: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2019 року Господарським судом Рівненської області було видано судовий наказ про: стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" - заборгованість в розмірі 1 310 грн. 10 коп. за Договором №173-004 від 16.11.2016 р. про надання послуг з централізованого питного водопостачання та/або приймання стічних вод; та стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця"Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" - 192,10 грн. судового збору.

13.08.2019 р. від стягувача надійшла скарга на дії Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відповідно до якої скаржник просить суд зобов`язати Сарненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області прийняти до виконання судовий наказ від 28.01.2019 р. №918/46/19 та відкрити виконавче провадження щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь стягувача заборгованість в розмірі 1 310 грн. 10 коп. та 192,10 грн. судового збору; зобов`язати орган ДВС повідомити скаржника (заявника) та надіслати на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження.

Вимоги скарги обгрунтовує тим, що 12 серпня 2019 року від Сарненського РВ ДВС у Рівненській області було отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу (скаржнику) без прийняття до виконання. Даний документ не містить відомостей із зазначенням дати відправлення та вихідного номера. Пізніше надійшло повідомлення із даного відділу ДВС з супроводжуючим листом, який датований 29 травня 2019 року за № 10721. В повідомленні вказано, що "виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: не вказано дату народження боржника". З даним повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання Скаржник не згідний, вважає його таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства. А саме, статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено випадки повернення виконавчого документа стягувачу: виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статгею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувану в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбаченихЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову ( в той час як на адресу Залізниці надіслано повідомлення, яке не передбачено даним Законом України).

Скаржник вважає дії виконавця по поверненню без прийняття до виконання судового наказу незаконними та просить задоволити вимоги даної скарги.

Ухвалою від 14.08.2019 р. призначено розгляд даної скарги на 23.08.2019 р. із повідомленням учасників у справі та органу ДВС.

21.08.2019 р. від Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги.

У судове засідання 23.08.2019 р. представники боржника та органу ДВС не з`явилися.

Щодо клопотання про відкладення розгляду скарги суд зазначає, що відповідно до частин 1, 2 статті 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Отже, у даному випадку у суду відсутні підстави для відкладення розгляду скарги, та неявка у судове засідання державного виконавця не є перешкодою для слухання скарги по суті. Тому суд, без виходу до нарадчої кімнати, ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про відкладення розгляду скарги.

У судовому засіданні представник скаржника надав пояснення, які співпадають з позицією, викладеною у скарзі, та просив її задоволити.

Дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вказана скарга, заслухавши пояснення представника скаржника, господарським судом встановлено наступне.

28 січня 2019 року Господарським судом Рівненської області було видано судовий наказ про: стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" - заборгованість в розмірі 1 310 грн. 10 коп. за Договором №173-004 від 16.11.2016 р. про надання послуг з централізованого питного водопостачання та/або приймання стічних вод; та стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця"Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" - 192,10 грн. судового збору.

Стягувач 22 травня 2019 року на адресу Сарненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області скерував заяву № БМЕСУ-18/82/ю про відкриття виконавчого провадження по виконанню згаданого судового наказу.

Не отримавши жодного письмового документу від відділу ДВС, який би стосувався цього судового наказу, 18 липня 2019 року на адресу Сарненського РВ ДВС у Рівненській області було надіслано скаргу № БМЕС-1 8/214/ю на бездіяльність державного виконавця.

Після цього, 12 серпня 2019 року від Сарненського РВ ДВС у Рівненській області стягувачем було отримано повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з супровідним листом, який датований 29 травня 2019 року № 10721. У повідомленні вказано, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: у ньому не вказано дату народження боржника.

Вважаючи, що державний виконавець безпідставно повернув судовий наказ без прийняття до виконання стягувачу, останній звернувся до суду із даної скаргою та просить суд зобов`язати Сарненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області прийняти до виконання судовий наказ від 28.01.2019 р. №918/46/19 та відкрити виконавче провадження щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь стягувача заборгованість в розмірі 1 310 грн. 10 коп. та 192,10 грн. судового збору; зобов`язати орган ДВС повідомити скаржника (заявника) та надіслати на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження.

За умовами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктами 1 та 2 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, - за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

З аналізу змісту даної статті випливає, що вимога вказувати у виконавчому документі дату народження стосується боржника - фізичної особи. Проте у цій статті відсутня вказівка про необхідність зазначати дату народження, якщо боржником є фізична особа- підпиємець.

Разом із тим, статтею 155 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до змісту судового наказу, а саме у судовому наказі зазначаються: 1) дата видачі наказу; 2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника; 4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги; 5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню; 6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника; 7) повідомлення про те, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті; 8) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу; 9) дата набрання судовим наказом законної сили; 10) строк пред`явлення судового наказу до виконання; 11) дата видачі судового наказу стягувачу. Зазначені у пунктах 9-11 частини першої цієї статті відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред`явлення до виконання.

Отже, під час виготовлення судового наказу від 28.01.2019 р. господарський суд вніс до його текстуусю інформацію, яка була відома суду , та яка містилася у матеріалах справи №918/46/19.

Судом досліджено зміст наказу господарського суду Рівненської області від 28.01.2019 р. №918/46/19 та встановлено, що останній містить усі необхідні реквізити та відомості, що передбачені ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження" та ст.155 ГПК України, які ідентифікують стягувача та боржника та можуть сприяти примусовому виконанню рішення. Відтак, даний наказ відповідає вимогам до виконавчих документів, які встановлені Законом.

При цьому, суд звертає увагу, що у матеріалах справи №918/46/19 відсутня інформація щодо дати народження боржника Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни. Ані стягувач, ані боржник таких відомостей суду не надавали, оскільки їх надання не вимагається Господарським процесуальним кодексом України у разі, якщо учасником у справі є фізична особа-підприємець.

Таким чином, державний виконавець дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення судового наказу від 28.01.2019 р. стягувачу без прийняття до виконання, посилаючись на невідповідність цього наказу вимогам ст.4 ЗУ "про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на відсутність правових підстав для повернення вищенаведеного виконавчого документу без прийняття до виконання, у даному випадку у цій частині скарга стягувача є обгрунтованою.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За приписами пункту 1.2. Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства у вирішенні спорів та внесення змін і доповнень до деяких інформаційних листів" від 13.02.2002 р. N 01-8/155, за результатами розгляду скарги на бездіяльність органів Державної виконавчої служби господарським судом виноситься ухвала, якою він зобов`язує відповідний орган здійснити певні виконавчі дії, якщо останній ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно пункту 9.13. Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року N 9, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" у частині зобов`язання Сарненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області прийняти до виконання судовий наказ від 28.01.2019 р. №918/46/19 та відкрити виконавче провадження щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни на користь стягувача заборгованість в розмірі 1 310 грн. 10 коп. та 192,10 грн. судового збору - підлягає задоволенню.

Відносно вимоги скарги у частині зобов`язання Сарненський РВ ДВС повідомити скаржника та надіслати на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження, суд звертає увагу на наступне.

Як вказано вище по тексту, суд визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання.

У даному ж випадку державний виконавець ще не відкрив виконавче провадження, відповідно і не вчинив жодних дій чи бездіяльності, що можуть бути оскаржені до господарського суду, які стосувалися б надіслання (ненадіслання) на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження (оскільки не прийняв до виконання судовий наказ). Відтак вимоги скарги у цій частині є передчасними. А тому задоволенню не підлягають.

Отже, підсумовуючи усе наведене, скаргу стягувача необхідно задоволити частково, у частині зобов`язання Сарненський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області прийняти до виконання судовий наказ від 28.01.2019 р. та відкрити виконавче провадження. В частині зобов`язання орган ДВС повідомити скаржника (заявника) та надіслати на його адресу постанову про відкриття виконавчого провадження - в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232 - 235, 339, 342, 343, 345 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задоволити частково скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління".

2. Зобов`язати Сарненський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області прийняти до виконання судовий наказ від 28.01.2019 р. №918/46/19 та відкрити виконавче провадження щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Сєрової Наталії Анатоліївни 1 310,10 грн. заборгованості та 192,10 грн. судових витрат.

3. У решті вимог скарги - відмовити у її задоволенні.

Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

За приписами п.25 ч. 1 ст. 255 ГПК України ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення до суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережнюк В.В.