ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2879/18

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача - Оляш К.І., на підставі довіреності.

Від відповідача - Швець В.В. на підставі довіреності.

Від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 - не з`явився;

розглянувши справу №916/2879/18 за позовом Акціонерного товариства "Одесаобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕМ" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 про стягнення збитків 488582,95 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Одесаобленерго» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 488 582,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушено приписи п. 3.1.15 Договору на послуги з передачі електричної енергії №3/П від 09.09.2009р., а саме шляхом самовільного підключення до власних електричних мереж об`єкту ОСОБА_1 , без укладення між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» договору про постачання електричної енергії, внаслідок чого позивачу було завдано збитки на суму 488 582,95 грн., які становлять вартість втраченого позивачем товару - електричної енергії, яка була незаконно передана відповідачем на об`єкт ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.12.2018 р. провадження по справі № 916/2879/18 було відкрито ( суддею Літвіновим С.В . ). Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

01.02.2019 р. відповідачем було надано до канцелярії господарського суду Одеської області за вх.№2096/19 відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими, безпідставними в зв`язку з чим в задоволені позову просить суд відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.02.2019р. продовжено строк підготовчого провадження до 27.03.2019 р.

Позивач АТ «Одесаобленерго» 14.03.2019 р. за вх.ГСОО№5088/19 надав до суду відповідь на відзив, в якій виклав свої заперечення щодо доводів відповідача, наведених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Одеської області суддею Літвіновим С.В. від 18.03.2019 р. підготовче провадження було закрито, розгляд справи призначено по суті в судовому засіданні на 27.03.2019 р.

В судовому засіданні 27.03.2019 р. оголошено перерву до 22.04.2019 р.

Відповідачем 01.04.2019 р. до канцелярії господарського суду Одеської області було подано за вх.ГСОО№ 6219/19 заперечення, відповідно до яких відповідач просить відмовити в повному обсязі АТ «Одесаобленерго» в задоволені позову.

За розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області № 187 від 24.04.2019 р. здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого справу розподілено на суддю Гута С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.05.2019 р. справу прийнято до свого провадження суддею Гутом С.Ф., розгляд справи вирішено здійснювати спочатку, призначено підготовче засідання на 30.05.2019 р.

Позивач 30.05.2019 р. за вх.ГСОО№2-2551/19 надав до суду заяву про зміну підстав позову, яка була долучена до матеріалів справи.

20.06.2019р. у судовому засіданні від третьої особи ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо позову за вх.ГСОО№12361/19, в яких вона виклала заперечення щодо позову та просить відмовити в задоволенні позову АТ «Одесаобленерго».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.06.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.06.2019р. було закрито підготовче провадження із призначенням справи до розгляду по суті на 19.07.2019р. о 12:00 год.

09.07.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшли пояснення по суті спору за вх.ГСОО№13520/19, відповідно до яких відповідач заперечує проти позову та вважає вимоги позивача безпідставними та неогрунтованими.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.07.2019 р. розгляд справи було відкладено на 19.08.2019 р.

19.08.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників справи, суд встановив.

09.09.2009 р. між Відкритим акціонерним товариством ЕК «Одесаобленерго» (назву якого в подальшому було змінено на Акціонерне товариство «Одесаобленерго») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ» укладено Договір на послуги з передачі електричної енергії № 3/П (далі Договір від 09.09.2009).

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, підпунктів 3.1.1, 3.1.14, 3.1.15 пункту 3.1 Договору від 09.09.2009 р. предметом цього договору є умови передачі електричної енергії, що є товарною продукцією постачальника (Позивача), через електричні мережі електропередавальної організації (Відповідача) споживачам постачальника і порядок оплати постачальником вартості послуг з передачі електричної енергії електропередавальній організації та порядок їх визначення. При виконанні умов цього договору, вирішенні питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, нормативними актами НКРЕ, Правилами користування електричною енергією. Електропередавальна організація зобов`язується: забезпечувати технічну можливість для передачі споживачам постачальника електричної енергії в межах 16750 кВА потужності на 2 класі напруги (ступень напруги 10/0,4 кВ), шляхом формування електричної схеми відповідної пропускної здатності і передавати електроенергію, як товарну продукцію постачальника, через свої електромережі споживачам постачальника; при видачі технічних умов на приєднання до мереж електропередавальної організації нових споживачів постачальника на ступені напруги 0,4 кВ, зобов`язувати їх узгоджувати технічні умови з постачальником з питань організації обліку електричної енергії, на ступені напруги 10 кВ, узгоджувати технічні умови з постачальником в частині приєднання та організації обліку електричної енергії; підключати споживачів постачальника до мереж електропередавальної організації, що одержали технічні умови на приєднання після укладання споживачем «Договору про постачання електроенергії» з постачальником.

03.07.2017 р. ТОВ «ЗЕМ» було видано фізичній особі ОСОБА_1 технічні умови приєднання до електричних мереж електроустановок (стандартне приєднання) № 6/2017 від 03.07.2017 р. на об`єкт - дачний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (дозволена потужність 17 кВт; джерело електропостачання ЗТП 10/0,4кВ №1249; точка приєднання ПЛ-0,4 кВ). Вказані технічні умови із АТ «Одесаобленерго» узгоджені не були.

Після видачі відповідачем технічних умов № 6/2017 від 03.07.2017 р., ТОВ «ЗЕМ» здійснило підключення об`єкту ОСОБА_1 до власних мереж, про що було складено Акт про порушення № 8003776 від 23.05.2018 р.

На момент виявлення факту підключення об`єкту ОСОБА_1 до мереж ТОВ «ЗЕМ» (23.05.2018 р.), договір між АТ «Одесаобленерго» та ОСОБА_1 укладений не був.

Акт про порушення № 8003776 від 23.05.2018 р. був розглянутий 23.06.2018 р. на засіданні комісії Білгород-Дністровського РЕМ АТ «Одесаобленерго» на якій визначено вартість недоврахованої електричної енергії на суму 488 582,95 грн.

Позивач вказує на те, що все вищезазначене свідчить про те, що саме внаслідок протиправних дій ТОВ «ЗЕМ» позивачу було завдано збитки на суму 488 582,95 грн., які становлять вартість втраченого позивачем товару - електричної енергії, яка була незаконно передана відповідачем на об`єкт ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.10.2018 р., залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2018 р. та постановою Верховного Суду від 27.02.2019 р., по справі № 916/1228/18 позов АТ «Одесаобленерго» до ТОВ «ЗЕМ» про зобов`язання вчинити певні дії задоволено та зобов`язано ТОВ «ЗЕМ» припинити передачу електричної енергії на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відключення електроустановки.

При цьому, зазначеним рішенням суду встановлені обставини щодо порушення ТОВ «ЗЕМ» пункту 3.1.15 договору № 3/П від 09.09.2009 р., а саме здійснено підключення об`єкту третьої особи - ОСОБА_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» договору про постачання електроенергії, що зафіксовано у Акті про порушення №8003776 від 23.05.2018р.

Отже, неправомірність дій ТОВ «ЗЕМ» щодо підключення об`єкту третьої особи, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» договору про постачання електроенергії, встановлена під час розгляду господарським судом Одеської області справи №916/1228/18.

З приводу заявлених вимог щодо стягнення з ТОВ «ЗЕМ» збитків, суд вказує таке.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За приписами ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такого виду господарської санкції, як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Крім того, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Умовою відповідальності за правопорушення є вина заподіювача збитків, тобто винною дією є невиконання, відмова від виконання або неналежне виконання зобов`язань. Кредитор, вимагаючи відшкодування збитків, має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт наявності протиправної поведінки боржника, розмір збитків, причинний зв`язок. Вина боржника у порушенні презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Як вище було зазначено судом, відповідачем було порушено вимоги законодавства щодо належного виконання зобов`язань за договором №3/П від 09.09.2009р., а саме неправомірність дій ТОВ «ЗЕМ» щодо підключення об`єкту третьої особи, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» договору про постачання електроенергії, а отже наявним є перший елемент складу правопорушення - протиправна дія особи.

З приводу розміру заявлених до стягнення позивачем збитків суд зазначає, що вони визначені з урахуванням специфіки правовідносин сторін, оскільки вони виникли у сфері електропостачання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.05.2018 р. представниками АТ «Одесаобленерго» у присутності ОСОБА_1 було виявлено факт самовільного підключення до мереж відповідача дачного будинку ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , про що було складено Акт про порушення № 8003776 від 23.05.2018 р. Вказаний Акт був підписаний трьома представниками позивача, ОСОБА_1 від підпису Акту відмовилась, про що міститься відповідна позначка в самому Акті. Своїм правом на викладення зауважень до Акту ОСОБА_1 не скористалась.

Відповідно до пункту 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (які діяли на момент правопорушення), у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що Акт про порушення № 8003776 від 23.05.2018 р. є дійсним. Складання цього акту спростовує твердження ТОВ «ЗЕМ» про те, що об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не підключений до мереж відповідача.

Надані відповідачем фотоматеріали від 24.01.2019 р. та копія технічного паспорту розрахункового вимірювального комплексу від 07.06.2018 р. не спростовують факт самовільного підключення об`єкту ОСОБА_1 до мереж ТОВ «ЗЕМ», оскільки вказані докази були створені вже після виявлення факту самовільного підключення та складання Акту № 8003776 від 23.05.2018 р.

Відповідно до підпункту 3.1.15 пункту 3.1. Договору від 09.09.2009 р., ТОВ «ЗЕМ» зобов`язується підключати споживачів позивача до мереж відповідача, що одержали технічні умови на приєднання після укладання споживачем «Договору про постачання електроенергії» з АТ «Одесаобленерго».

В матеріалах справи відсутні докази того, що на момент виявлення факту самовільного підключення дачного будинку ОСОБА_1 , між нею та АТ «Одесаобленерго» був укладений договір про постачання електричної енергії. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що із заявою про укладення договору про постачання електричної енергії ОСОБА_1 звернулась до позивача лише у жовтні 2018 р. Отже, на момент виявлення факту підключення об`єкту ОСОБА_1 до мереж ТОВ «ЗЕМ» (23.05.2018 р.), договір між АТ «Одесаобленерго» та ОСОБА_1 укладений не був.

Таким чином, відповідачем в порушення умов підпункту 3.1.15 пункту 3.1 Договору від 09.09.2009 р. було підключено до власних мереж дачний будинок ОСОБА_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто без укладання договору споживача з постачальником електричної енергії.

Згідно пункту 3.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. № 562 (далі - Методика), ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН:

1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку);

2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів;

3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об`єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів);

4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку;

5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж)з порушенням схеми обліку;

6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника;

7) використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

Пунктом 3.3. Методики визначено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється:

- за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії;

- за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії;

- за кількістю днів:

а) у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави (у частині щодо пошкодження приладів обліку), - з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

б) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення;

в) у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричної мережі після припинення електропостачання у зв`язку з порушенням ПКЕЕН - із дня припинення електропостачання електроустановки споживача до дня повторного припинення електропостачання, але не більше ніж за три роки;

г) у разі використання споживачем "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, - із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Під час проведення розрахунку вартості необлікованої електричної енергії не враховується наявність у споживача пільг з оплати спожитої електроенергії.

Пунктом 3.5. Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 3.1 цієї глави у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, та порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії Wдоб.с.п. (кВт.год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики: W доб.с.п. = P с.п. · t вик.с.п.,

де Pс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами: у разі підключення до трьох фаз: P с.п. = 3 · I · U ном.фаз. · cosц (2.9.);

де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А.

U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

cosц - косинус кута між фазною напругою U фаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cosц приймається рівним 0,9.

Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.

Самовільне підключення дачного будинку ОСОБА_1 без укладання договору про постачання електричної енергії із АТ «Одесаобленерго» було кваліфіковано позивачем за ознаками порушення, зазначеного у п.п. 6 п. 3.1. Методики. На засіданні комісії позивача 23.06.2018 р. розглянуто Акт про порушення № 8003776 від 23.05.2018 р. та вирішено розрахунок вартості та обсягу недоврахованої електричної енергії провести на підставі п.п. «а» п. 3.3., п. 3.5. Методики, за формулою 2.7 на суму 488 582,95 грн. Рішення комісії позивача було оформлено протоколом № 36 від 23.06.2018 р. та доданим до нього розрахунком на суму 488 582,95 грн.

Суд, перевіривши розрахунок вартості втраченого майна у вигляді недоврахованої електричної енергії, визначеної на підставі Методики, вважає його вірним та обґрунтованим.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку вартості та обсягу недоврахованої електричної енергії внаслідок самовільного підключення об`єкту ОСОБА_1 до мереж ТОВ «ЗЕМ» на підставі Акта про порушення № 8003776 від 23.05.2018 р.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 чи відповідачем оскаржувалось рішення позивача, оформлене протоколом № 36 від 23.06.2018 р., в судовому порядку.

Разом з тим, з урахуванням природи втраченого майна - електричної енергії, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт понесення таких збитків позивачем, а саме такі обставини встановлені у акті про порушення №8003776 від 23.05.2018р. за результатами розгляду якого було прийнято позивачем відповідне рішення та здійснено визначення вартості не облікованої електричної енергії.

Отже, внаслідок неправомірних дій ТОВ «ЗЕМ» щодо підключення об`єкту ОСОБА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» договору про постачання електроенергії, позивачу було завдано збитки у розмірі 488 582,95 грн., що становить вартість недоврахованої електричної енергії, тоді як у разі правомірних дій відповідача відповідні втрати майна були б відсутні, що свідчить про вину ТОВ «ЗЕМ» у заподіянні збитків, тоді як товариство за умовами договору №3/П від 09.09.2009р. було обізнано щодо неправомірності підключення споживача у разі відсутності договірних відносин між ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» з приводу поставки електричної енергії.

Отже, в даному випадку наявний повний склад цивільного правопорушення, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення збитків у розмірі 488 582,95 грн. є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Безпідставними є посилання ТОВ «ЗЕМ» на лист Інспекції Держнергонагляду в Одеській області № 28-01/06-06-534 від 04.07.2019 р. з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 4 ч. 13 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2006 № 131, державні інспектори з енергетичного нагляду мають право видавати суб`єктам електроенергетики обов`язкові для виконання приписи щодо усунення виявлених Держенергонаглядом порушень.

Лист від 04.07.2019 р. № 28-01/06-06-534, підписаний начальником ОСОБА_2 , яким Інспекція Держенергонагляду в Одеській області оформила відповідь на звернення відповідач, не може вважатись приписом у розумінні п. 4 ч. 13 зазначеного вище Положення, а отже не має обов`язкового характеру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам і запереченням позивача, відповідача та третьої особи, надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову. Заперечення відповідача та третьої особи не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі «Серявін та інші проти України».

Разом з тим, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у розмірі 488 582,95 грн. обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов Акціонерного товариства «Одесаобленерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕМ» (67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул. Піонерська, 4, ідентифікаційний код: 24764280) на користь Акціонерного товариства «Одесаобленерго» (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б, ідентифікаційний код: 00131713) збитки у розмірі 488 582 (чотириста вісімдесят вісім тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 95 коп. та судовий збір за подання позову у розмірі 7 328 (сім тисяч триста двадцять вісім) грн. 75 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 29 серпня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут