ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 5/80-10

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.,за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

скаржник (представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) - Черпітяк О.В. (дов. б/н від 19.09.2018);

арбітражний керуючий - Белінська Н.О. (посв. №190 від 12.02.2013).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області касаційну скаргу Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Вінницькій області)

на ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.01.2019(Суддя - Лабунська Т.І.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019

(Колегія суддів: Миханюк М.В. - головуючий, Дужич С.П., Коломис В.В.)

у справі

за заявою Малого приватного підприємства фірми "Ерідон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізяківські хутори"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №5/80-10 за заявою Малого приватного підприємства фірми (далі по тексту - МПП) фірми "Ерідон", м. Княжичі, Київська область, Києво-Святошинський район про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту ТОВ) "Мізяківські хутори", с. Мізяківські Хутори, Вінницький район, Вінницька область.

2. 18.12.2018 року арбітражний керуючий (ліквідатор) Белінська Н.О. подала до суду заяву № 02-04/924 від 14.12.2018 року про звільнення від виконання повноважень ліквідатора у справі № 5/80-10, заяву № 02-02/922 від 14.12.2018 року про стягнення оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат, звіт № 02-04/923 від 14.12.2018 року про проведену роботу у справі № 5/80-10 за період з 10.01.2018 року по 14.12.2018 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій ухвалених за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого про стягнення оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат

3. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.01.2019 року у справі № 5/80-10 серед іншого прийнято до відома звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. № 02-04/923 від 14.12.2018 року про проведену роботу у справі № 5/80-10 за період з 10.01.2018 року по 14.12.2018 року. Задоволено заяву арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. №02-02/922 від 14.12.2018 року про стягнення оплати послуг ліквідатора та відшкодування понесених витрат у справі № 5/80-10. Зобов`язано кредиторів сплатити арбітражному керуючому (ліквідатору) Белінській Н.О. (р/р НОМЕР_1 ПАТ "МІБ" у м. Київ, МФО 380582, код ) оплату послуг і відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №5/80-10 про банкрутство ТОВ "Мізяківські хутори" за пропорційністю вимог, а саме:

- Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області - оплату послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат ліквідатора в сумі 162,75 грн.;

- Вінницьку ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області - оплату послуг ліквідатора в сумі 20 421,68 грн. та відшкодування витрат ліквідатора в сумі 323,13 грн.;

- ТОВ "АГРОСКОП УКРАЇНА" (03680, вул. Солом"янська, б.5, кімн.415, м. Київ, ) - оплату послуг ліквідатора в сумі 3370,67 грн. та відшкодування витрат ліквідатора в сумі 53,33 грн.;

- ЗАТ "Подільський Цукор" (Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Цукрозаводська, б.1, 23253, ) - оплату послуг ліквідатора в сумі 24 886,75 грн. та відшкодування витрат ліквідатора в сумі 393,78 грн.;

- Мале приватне підприємство фірма "Ерідон" (08143, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Княжичі, вул. Леніна, б.46, ) - оплату послуг ліквідатора в сумі 21463,13 грн. та відшкодування витрат ліквідатора в сумі 339,61 грн.;

- ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, б.8) - оплату послуг ліквідатора в сумі 2 678,03 грн. та відшкодування витрат ліквідатора в сумі 42,37 грн.

4. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.01.19 у справі №5/80-10 залишено без змін.

5. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

5.1. Суди попередніх інстанцій встановили, що у заяві про стягнення оплати послуг та відшкодування понесених витрат у справі № 5/80-10 та в судовому засіданні арбітражний керуючий Белінська Н.О. пояснила суду, що вона щомісячно звітує усім кредиторам у справі № 5/80-10 про нарахування основної грошової винагороди та витрат ліквідатора за весь період процедури ліквідації з дня свого призначення господарським судом Вінницької області. У вказаних звітах жоден кредитор заперечень чи будь-яких інших пояснень щодо звітів про нарахування основної грошової винагороди та витрат ліквідатора арбітражного керуючого до суду та на ім`я ліквідатора не надав.

5.2. 16.01.2018 року в судовому засіданні суд першої інстанції розглянув звіт арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. № 02-04/923 від 14.12.2018 року про проведену роботу у справі № 5/80-10 за період з 10.01.2018 року по 14.12.2018 року.

5.3. Розглянувши вищезазначений звіт ліквідатора, дослідивши викладені у ньому обставини та додані до нього докази, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку про задоволення заяви арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. № 02-02/922 від 14.12.2018 року про стягнення оплати послуг ліквідатора та відшкодування понесених витрат у справі № 5/80-10.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

6. До Верховного Суду від Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Вінницькій області) (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. про стягнення оплати послуг та відшкодування понесених витрат у справі № 5/80-10.

7. В обґрунтування підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. про стягнення оплати послуг та відшкодування понесених витрат у справі № 5/80-10 у касаційній скарзі наведено наступні доводи:

7. 1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 24, 31, 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції чинній до 19.01.2013.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

8. До Верховного Суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшов відзив на касаційну скаргу Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області у якому арбітражний керуючий заперечує проти задоволення касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

9. Ухвалою Верховного Суду від 24.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі №5/80-10 за касаційною скаргою Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2019 (в частині задоволення заяви арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. №02-02/922 від 14.12.2018 про стягнення оплати послуг ліквідатора та відшкодування понесених витрат у справі, зокрема, з Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у вказаній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області на 14 серпня 2019 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

10. Заслухавши 14.08.2019 у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

11. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

12. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

13. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. ст. 24, 31, 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції чинній до 19.01.2013, колегія суддів зазначає наступне.

14. Вказаний довід мотивований тим, що суди попередніх інстанцій не врахували ту обставину, що на зборах комітету кредиторів 09.01.2019 прийнято було рішення виплачувати основну винагороду арбітражному керуючому за рахунок продажу майна боржника.

14.1. З наведеного посилаючись на приписи ст. ст. 24, 32 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013 року) Скаржник вказує, що ліквідаційна процедура не завершена, арбітражним керуючим (ліквідатором) Белінською Н.О. не доведено відсутність майна та активів у боржника, відповідно до чого є передчасною вимога про сплату кредиторами арбітражному керуючому (ліквідатору) Белінській Н.О. оплату послуг і відшкодування витрат за виконання повноважень ліквідатора у справі №5/80-10 про банкрутство ТОВ "Мізяківські хутори" за пропорційністю вимог, оскільки комітетом кредиторів затверджено здійснювати виплату основної грошової винагороди за рахунок майна боржника.

15. Відповідно до приписів ч. 14 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013), оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

16. Положеннями ч. 12 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013) визначено, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника. Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

17. Приписи ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013) вказують на те, що розмір оплати послуг арбітражного керуючого встановлюється комітетом кредиторів і затверджується господарським судом з урахуванням того, що такий розмір повинен бути не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

18. З наведеного можна дійти до висновку, що комітет кредиторів боржника у відповідності до положень ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013), лише визначає своїм рішенням розмір оплати послуг арбітражного керуючого, з урахуванням того, що такий розмір повинен бути не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

19. Натомість затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого, відповідно до ч. 14 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013), покладається не на комітет кредиторів боржника, а саме на господарський суд, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство.

20. Вищезазначене спростовує аргумент касаційної скарги щодо того, що суди попередніх інстанцій не врахували ту обставину, що на зборах комітету кредиторів 09.01.2019 прийнято було рішення виплачувати основну винагороду арбітражному керуючому за рахунок продажу майна боржника.

21. Також колегія суддів суду касаційної інстанції дослідивши зміст касаційної скарги та встановлені фактичні обставини справи дійшла до висновку, що учасниками справи не доводилося, а судами попередніх інстанцій не досліджувалися обставини неналежного виконання арбітражним керуючим Белінською Н.О. своїх обов`язків ліквідатора банкрута.

22. З урахуванням викладеного, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладений у підпункті 7.1. пункту 7 даної постанови.

23. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

24. Згідно положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

26. Колегія суддів суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Вінницькій області) дійшла до висновку, що ухвала господарського суду Вінницької області від 16.01.2019 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

27. За таких обставин, касаційна скарга Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Вінницькій області) підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Вінницької області від 16.01.2019 та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Вінницької ОДПІ Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (правонаступником якої є Головне управління ДФС у Вінницькій області) залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.01.2019 в частині задоволення заяви арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. №02-02/922 від 14.12.2018 року про стягнення оплати послуг ліквідатора та відшкодування понесених витрат та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 5/80-10 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков