УХВАЛА

м. Київ

23.08.2019Справа № 910/10326/19

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс», м. Дніпро

до Акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ

про стягнення 169 800,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) суми збитків в розмірі 169 800,00 грн у зв`язку з пошкодженням відповідачем вагонів, які є власністю позивача.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162, ст. 164 та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: в якості підтвердження здійснення позивачем оплат вартості ремонту вагонів №№ 56098858, 55550560, 61635512, 59784918, 60788072 на суму 169 800,00 грн не надано жодного доказу, у зв`язку з чим ухвалою суду від 06.08.2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк (10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви - шляхом надання зазначених доказів до матеріалів справи.

Вказану ухвалу від 06.08.2019 року позивачу було направлено на адресу зазначену в позовній заяві. Позивач отримав вказане відправлення 12.08.2019, про що свідчить інформація по рекомендованому повідомленню про вручення поштового відправлення №100, яка містися на офіційному сайті АТ «Укрпошта» http://ukrposhta.ua.

19.08.2019 року позивачем засобами поштового зв`язку направлено до суду заяву №14626 від 19.08.2019 року про усунення недоліків у позовній заяві. Судом вказану заяву отримано 23.08.2019 року.

Згідно заяви про усунення недоліків у позовній заяві позивач на виконання вимог ухвали суду від 06.08.2019 року просив долучити до позовної заяви копію акту звірки взаєморозрахунків в якості підтвердження здійснення позивачем оплати вартості ремонту вагонів №№ 56098858, 55550560, 61635512, 59784918, 60788072 на суму 169 800,00 грн.

При цьому позивачем зазначено, що згідно вказаного акту вбачається, що між позивачем та відповідачем проведено взаєморозрахунки в т.ч. за актами виконаних робіт по вказаних судом 5-ти вагонах.

Однак, суд відзначає, що зі змісту акту звірки взаєморозрахунків не вбачається факт оплати позивачем вартості ремонту вагонів №№ 56098858, 55550560, 61635512, 59784918, 60788072 саме на суму 169 800,00 грн.

Суд вважає наголосити на тому, що сторонами проведено взаєморозрахунки, а не взаємозалік, а тому доказами оплати вартості ремонту вагонів можуть бути виписки банку, платіжні доручення, чеки, тощо, чого позивачем на вимогу суду до матеріалів позову надано не було.

Таким чином, з огляду на викладене, позивачем не виконано вимоги ухвали від 06.08.2019 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Разом з тим, виходячи зі змісту ухвали суду від 06.08.2019, строк на усунення недоліків позивачем повинен був бути виконаний в період не більше десяти днів з дня вручення ухвали, а оскільки фактичне вручення було здійснено 12.08.2019, то останнім днем на усунення недоліків є 22.08.2019.

Позивач своїм правом на усунення виявлених судом недоліків не скористався.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що строк на усунення недоліків минув, суд зазначає, що позивач у будь-якому разі був не позбавлений свого права усунути описані судом в ухвалі від 06.08.2019 року недоліки у встановлений строк та спосіб.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У зв`язку з викладеним, позовну заяву і додані до неї документи слід вважати неподаною та повернути заявникові.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 169 800,00 грн та заяву №14626 від 19.08.2019 року про усунення недоліків у позовній заяві з додатками, вважати неподаними та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов