ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2019 р. Справа№ 910/3705/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Мальченко А.О.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Сукеннікова М.В. ( довіреність №17 від 07.06.2019);

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019

у справі № 910/3705/19 (суддя Бойко Р.В.)

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід"

За участю третьої осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Державного підприємства "Український інститут інженерно - технічних розвідувань для будівництва"

про виселення з приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №910/3705/19 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву задовольнити повністю. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" з державного нерухомого майна - нежитлових приміщень, загальною площею 791,0 кв.м., на 7-му поверсі будівлі за адресою: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, літ. А, яке перебуває на балансі Державного підприємства "Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва" Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" на користь Регіонального відділення Фонду державного майну України по місту Києву витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921грн. 00 коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- на виконання вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв у користування визначений договором об`єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 29.08.2014 (Додаток №2 до договору);

- сторонами було погоджено строк дії договору - з 29.08.2017 по 29.08.2018 включно (п. 5 договору про внесення змін, який у відповідності до п. 6 договору про внесення змін є невід`ємною частиною договору);

- матеріалами справи підтверджується, що позивач, відповідно до вимог законодавства та положень договору, своєчасно повідомив відповідача про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії;

- договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- позивач не скористався своїм правом припинення договору, передбаченим в п.10.4 договору та закріпленому в частині 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», тому договір №6895 від 29.08.2014 є продовженим до 29.08.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 колегії суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Дідиченко М.А., Сітайло Л.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019, справу № 910/3705/19 призначено до розгляду на 22.08.2019

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- орендодавцем у встановлений п.10.4 договору строк направлено заяву про припинення дії такого договору, а отже договір оренди припинив свою дію 29.08.2018 у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено.

21.08.2019 від відповідача надійшли клопотання:

- про витребування з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києва витяг з книги реєстрації вихідної кореспонденції за період з 30.08.2018 р. по 29.09.2018;

- про виклик в якості свідка посадову особу Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву, яка здійснювала відправлення заяви вих.№30-06/9457 від 28.09.2018 на адресу ТОВ «Коламбус Україна Смарт Грід»;

- про перенесення судового засідання, у зв`язку з тим, що представник відповідача цього ж дня приймає участь як захисник у проведенні допиту по кримінальному провадженню.

Клопотання відповідача про витребування з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києва витяг з книги реєстрації вихідної кореспонденції за період з 30.08.2018 р. по 29.09.2018 та про виклик в якості свідка посадової особи Регіонального відділення Фонду Державного майна України по місту Києву, яка здійснювала відправлення заяви вих.№30-06/9457 від 28.09.2018 на адресу ТОВ «Коламбус Україна Смарт Грід» судовою колегією відхиляються, оскільки в разі задоволення таких клопотань, свідок та витяг з книги реєстрації вихідної кореспонденції за період з 30.08.2018 р. по 29.09.2018 не спроможні спростувати наявні в матеріалах справи докази.

Кріт того, зазначені клопотання подане з порушенням порядку і строку, визначених законом, та без обґрунтування поважних причин невчасного подання таких клопотань.

Щодо перенесення судового засідання, то в задоволенні зазначеного клопотання судова колегія відмовляє, з огляду на те, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Розпорядженням № 09.1-08/3121/19 від 21.08.2019, у зв`язку перебуванням судді Дідиченко М.А.., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/3705/19.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2019 справа № 910/3705/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Пашкіна С.А. (головуючий), судді Сітайло Л.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 у справі № 910/3705/19.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з`явились відповідач та третя особа.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача та третьої особи судовою колегією встановлено, що:

- відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його клопотання про відкладення розгляду справи;

- щодо третьої особи, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу третьої особи процесуальних документів (зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 ), відправлення за номером 146 вручено 13.08.2019.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

29.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід", як орендарем, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, як орендодавцем, укладено договір оренди №6895 нерухомого майна, що належить до державної власності , за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення на 7-му поверсі будівлі, загальною площею 790,20кв.м. (реєстраційний номер майна №38488780.1.ВССЧГН021), розміщене за адресою: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 26, літ. "А", що перебуває на балансі Державного підприємства "Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва" (балансоутримувач), , вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2013року і становить 10 442 000,00 грн.

У додатку №1 до договору визначений розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 29.08.2014 до 29.08.2015 включно.

Пунктом 10.2 договору передбачено, що умови цього договору зберігають силу протягом усього строку дії цього договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань.

Згідно п.10.3 договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни, що пропонують внести, розглядаються протягом місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміни його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору (п. 10.4 договору).

Пунктом 10.6 договору передбачено, що чинність цього договору припиняється внаслідок:

10.6.1 закінчення строку, на який його було укладено;

10.6.2 приватизації орендованого майна орендарем;

10.6.3 загибелі орендованого майна;

10.6.4 достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

10.6.5 банкрутства орендаря;

10.6.6 ліквідації орендаря-юридичної особи.

У пункті 10.9 договору сторонами було погоджено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10 договору).

На виконання вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв у користування визначений договором об`єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 29.08.2014 (Додаток №2 до договору).

28.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід", як орендарем, та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву, як орендодавцем, укладено договір №6895/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №6895 від 29.08.2014.

Згідно п. 1 договору про внесення змін пункт 1.1 Договору викладено в наступній редакції: "Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення на 7-му поверсі будівлі, загальною площею 791,0 кв. м, (реєстровий номер майна №38488780.1.ВССЧГН021), розміщене за адресою: 01133, м. Київ, б -p Лесі Українки, 26, літ. "А", що перебуває на балансі Державного підприємства "Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва", ідентифікаційний (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.08.2017 і становить 16 402 000,00 грн. без ПДВ.".

Відповідно до п.5 договору про внесення змін до договору оренди №6895 від 29.08.2014 продовжено дію договору строком на 1 рік з 29.08.2017 по 29.08.2018 включно.

Договір про внесення змін є невідомою частиною договору оренди №6895 від 29.08.2014 (п. 6 договору про внесення змін).

Листом вих. №30-06/7401 від 18.07.2018 позивач повідомив відповідача про недоцільність продовження договору після його закінчення на наступний термін, у зв`язку з порушенням орендарем умов договору. Вказаний лист був направлений на адресу відповідача 20.07.2018, що підтверджується списком згрупованих внутрішніх листів та фіскальним чеком від 20.07.2018.

Крім того, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву вказує, що ним було направлено відповідачу заяву вих. №30-06/9457 від 28.09.2018 про припинення чинності договору.

Однак, на підтвердження направлення даної заяви на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву було надано суду документ (не встановленої форми) згідно якого 28.09.2018 невідома особа передала, а інша невідома особа прийняла для відправлення на дві адреси відповідача звичайною поштою лист. Жодних інших доказів направлення позивачем відповідачу заяви вих. №30-06/9457 від 28.09.2018 (зокрема, фіскального чеку відділення поштового зв`язку) суду не надано.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Сторонами погоджено, що строк дії договору - з 29.08.2017 по 29.08.2018 включно (п. 5 договору про внесення змін, який у відповідності до п.6 договору про внесення змін є невід`ємною частиною договору).

Пунктом 10.4 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміни його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не надано достатніх та допустимих доказів направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" заяви вих. №30-06/9457 від 28.09.2018, а тому заява вих. №30-06/9457 не може бути прийнята в якості доказу повідомлення відповідача про недоцільність пролонгації договору.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що не отримував від позивач жодних заяв про припинення дії договору оренди, а тому у відповідності до п. 10.4 договору він є продовженим на той самий строк, не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Необхідність доведення факту направлення орендодавцем орендарю повідомлення про припинення дії договору оренди та надання належних доказів направлення покладається на позивача.

Статтею 764 Цивільного кодексу України встановлений виняток із загального правила. Так, у разі продовження користування наймачем (орендарем) майном після закінчення строку договору без повторного його укладення, за відсутності заперечень сторін протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Вказана стаття також кореспондується зі статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до частини другої якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Норма зазначеної статті має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди.

Отже, сторона, яка не бажає продовжувати дію договору, зобов`язана попередити про це іншу сторону не пізніше одного місяця після закінчення строку договору. При цьому, попередження про припинення договору майнового найму (оренди) має бути зроблене в такій формі, яка б забезпечила можливість доведення у разі спору, що таке попередження було зроблене.

Крім того, приписи ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не виключають можливості повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору оренди до закінчення строку його дії (тобто, у термін який передує закінченню строку дії договору).

Відтак, особа яка не бажає продовжувати дію договору, може повідомити про це іншу сторону договору як до закінчення строку дії договору, так і після, однак не пізніше ніж через місяць після закінчення строку дії договору, направивши на адресу іншої сторони відповідного листа (заяву, телеграму, факсограму тощо), зі змісту якого має чітко вбачатись волевиявлення щодо небажання продовження дії договору.

В свою чергу, направлення відповідачу листа вих. №30-06/7401 від 18.07.2018 (з якого чітко вбачається, що орендодавець не бажає продовжувати з орендарем Договір на наступний рік) підтверджується відповідним списком згрупованих внутрішніх рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням та фіскальним чеком відділення поштового зв`язку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що матеріалами справи підтверджується, той факт що позивач, відповідно до вимог законодавства та положень договору, своєчасно повідомив відповідача про припинення терміну дії договору та відмову від продовження його дії.

Відповідач обов`язку щодо повернення орендованого майна за договором не виконав, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з вимогами про виселення відповідача з орендованого майна.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами ч.1 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічна норма міститься і в ч.2 ст.291 Господарського кодексу України.

Отже, змістом статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

В свою чергу, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" про те, що у нього наявне переважне право на продовження договору оренди на новий строк з огляду на належне виконання ним своїх зобов`язань за договором, місцевим господарським судом обґрунтовано відхилено, оскільки, по-перше, позивач та третя особа стверджують про неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань на підтвердження чого до матеріалів справи долучені відповідні докази (розрахунки заборгованості та штрафних санкцій, листування Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та Державного підприємства "Український інститут інженерно-технічних розвідувань для будівництва" з приводу заборгованості відповідача та відповідні листи-вимоги на адресу відповідача), а відповідачем не спростовано наявність у нього заборгованості за договором.

До того ж рішенням господарського суду міста Києва від 14.02.2019 у справі №910/13077/18 (набуло статусу остаточного) встановлено, що 27.09.2018 року за вих. №27.09.2018 на адресу позивача з підписом директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" Мамедова Фіруддіна Анвар- Огли , який станом на 27.09.2018, також одночасно являвся єдиним засновником вказаного товариства, було надіслано лист зі змістом якого відповідно до договору №6985 від 29.08.2014 станом на 27.09.2018 сума заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати складала 501 065,11 грн., в тому числі ПДВ у сумі 267 682,11 грн. При цьому, посадова особа товариства, являючись одночасно єдиним засновником та директором товариства, у наведеному листі гарантувала погашення заборгованості перед балансоутримувачем орендованого майна відповідно до доданого графіку.

Наявність заборгованості у Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву виключає можливість висновку про належне виконання орендарем своїх зобов`язань за договором.

За змістом статті 285 Господарського кодексу України, статті 777 Цивільного кодексу України, частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" наявність у орендаря переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов`язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов`язкового укладення відповідного договору оренди за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах. Отже, вирішуючи такий спір, господарський суд має з`ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов`язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону. При цьому суду слід також з`ясовувати, чи належним чином орендар виконував зобов`язання за договором.

Сутністю переважного права є укладення договору найму на новий строк зі встановленням умов за домовленістю сторін, а не його автоматичне поновлення. Наймач повинен повідомити наймодавця про своє переважне право у строк, визначений у договорі, або в розумний строк до закінчення строку договору найму (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17.05.2017 по справі №3-122гс17).

Однак, переважне право на укладення договору оренди державного майна перед іншими особами, які претендують на це ж майно, реалізується шляхом укладення нового договору оренди на погоджених з орендодавцем умовах, а не у зв`язку із продовженням користування орендарем майном та відсутністю заперечень орендодавця проти цього протягом одного місяця після закінчення строку дії договору.

З цього приводу судом обґрунтовано зазначено про те що, що відповідачем помилково ототожнюється правовий інститут пролонгації договору оренди державного чи комунального майна (продовження договору на той же строк і на тих самих умовах), закріплений частиною 2 статті 17 Закону, який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору, та правового інституту продовження договору оренди на новий строк внаслідок переважного права добросовісного орендаря (частина 3 статті 17 цього Закону), реалізація якого в разі незгоди орендодавця може бути предметом спору в господарському суді.

Разом з тим, виходячи зі змісту частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 17 Закону, якими врегульовано порядок та підстави набуття переважного права, поняття такого права орендаря означає надання йому переваги орендодавцем у разі наявності пропозицій інших господарюючих суб`єктів, що містять умови, рівні з умовами особи, яка наділена переважним правом. При цьому, для набуття переважного права на укладення договору на новий термін недостатнім є належне виконання орендарем своїх обов`язків за попереднім договором оренди, оскільки іншими передумовами для реалізації такого права законодавство чітко визначає необхідність досягнення між сторонами домовленості щодо умов нового договору, рівність умов (пропозицій) особи, яка наділена переважним правом, з умовами (пропозиціями) іншого претендента на оренду, а також відсутність у власника наміру використовувати майно для власних потреб. З матеріалів справи не вбачається та відповідачем не доведено як обставин існування іншого реального претендента на оренду та укладення з ним договору, так і щодо досягнення домовленості сторонами щодо умов договору оренди, як підстави для набуття орендарем переважного права на укладення договору на новий термін.

Таким чином, в разі виникнення обставин, з якими закон пов`язує набуття переважного права на укладення договору оренди на новий термін (рівність умов, запропонованих претендентами; укладення договору оренди з іншою особою, відсутність у власника наміру використовувати майно для своїх потреб), відповідач не позбавлений можливості звернутися за судовим захистом свого переважного права.

Відтак, договір оренди нерухомого майна №6895 від 29.08.2014 припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту припинення договірних відносин між сторонами за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У пункті 10.9 договору сторонами було погоджено, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем орендодавцю/балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10 договору).

Відповідачем не надано суду доказів виконання своїх зобов`язань за договором з повернення орендованого майна орендодавцю або балансоутримувачу та не надано доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про продовження строку дії договору.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Коламбус Україна Смарт Грід" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №910/3705/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3705/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 29.08.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

А.О. Мальченко