ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1642/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дімова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" (65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд. 1 офіс (квартира) 2)

до відповідача: Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул.. Андріївська, буд. 2/12)

про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 23 616 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Север`янов Д.І. - довіреність № б/н від 23.05.19р.;

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укрсиббанк", в якій просить суд зобов`язати відповідача забрати (за місцем зберігання) у позивача майно, передане раніше на зберігання на підставі Договору відповідального зберігання від 17.08.2012 року, а саме:

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки Toyota модель Corolla, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_1 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки Daewoo модель Lanos, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_2 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки ВАЗ модель 21043, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_3 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки Fiat модель Doblo Panorama, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_4 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 23 616 грн (плата за фактичний час зберігання майна після закінчення строку договору зберігання, станом на дату розрахунку). Крім того позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору, а також суму понесених (сплачених станом на дату звернення до суду) позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6750 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору відповідального зберігання від 17.08.2012р., оскільки АТ "Укрсиббанк" не було здійснено дії щодо вивезення майна після закінчення строку дії договору.

Крім того, на підставі ст. 946 Цивільного кодексу України, позивачем також було нараховано відповідачу плату за весь фактичний час зберігання транспортних засобів після закінчення строку дії договору.

Ухвалою суду від 18.06.2019р. відкрито провадження у справі № 916/1642/19, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "03" липня 2019 р. об 11:30.

У судовому засіданні 03.07.2019р. судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на "05" серпня 2019 р. о 14год.30хв., а також попередньо визначено дату для розгляду справи по суті 12.08.2019р. о 14 год. 30 хв., про що відповідача повідомлено, в порядку ст. 120 ГПК України, шляхом винесення відповідної ухвали.

У судовому засіданні 05.08.2019р. представник відповідача надав суду письмові заперечення (відзив) на позов разом з клопотанням про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву (а.с.71), згідно яких зазначив, що матеріали справи не містять доказів, що позивач після закінчення строку дії договору продовжував надавати послуги по зберіганню майна.

Ухвалою суду від 05.08.2019р. судом закрито підготовче провадження із призначенням справи №916/1642/19 до розгляду по суті у засіданні суду на 19.08.2019р. о 15 год. 45 хв.

12.08.2019р. від представника позивача до суду надійшла відповідь на заперечення (відзив) Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (а.с.83), згідно якої останній зазначив, що визначеному статтями 938, 949, 950 Цивільного кодекс України обов`язку позивача зберігати та повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання прямо кореспондує обов`язок відповідача, передбачений ч. 3 ст. 946 Цивільному кодексу України, а саме: внести плату за весь фактичний час зберігання майна, яке АТ "Укрсиббанк" не забрало після закінчення строку зберігання.

У судовому засіданні 19.08.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання 19.08.2019р., про дату та час якого повідомлявся у попередньому судовому засіданні, не з`явився, про причини відсутності не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як встановлено судом, 17.08.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" (Зберігач) та Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" (нова назва - Акціонерне товариство "Укрсиббанк") (Банк) було укладено договір відповідального зберігання (а.с.18-20), відповідно до умов якого Банк передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання заставне майно та майно (надалі - Майно), перелік та характеристики якого наведені в Акті прийому-передачі майна, що є невід`ємною частиною цього Договору, та форму якого Сторони погодили у Додатку №1 до цього Договору, який є невід`ємною його частиною (далі "майно/майно передане на зберігання").

Відповідно до п.1.2. договору майно, зазначене в п. 1.1. договору, передається Банком на відповідальне зберігання на строк до моменту його реалізації (продажу) Банком; власником такого майна або уповноваженою ним особою, за умови письмового погодження реалізації Банком; або до моменту отримання від Банку письмової вимоги про повернення майна; або до строку дії цього Договору.

Підписуючи договір, сторони погодили, що відповідальне зберігання за цим Договором є оплатним; моментом передачі Зберігачу майна на відповідальне зберігання є момент підписання уповноваженими представниками Сторін Акту прийому-передачі майна за формою, що наведена у Додатку 1 до Договору; місцем зберігання переданого на відповідальне зберігання майна є: м. Одеса, вул. М АДРЕСА_1 Боровського, 37 (пункти 1.3. 1.5. договору).

У відповідності до п.5.1. договору тарифікація послуг із зберігання майна - щодобова, розрахунковий час - з 00:00 до 24:00 годин. Послуги за Договором оплачуються за наступними тарифами: ціна послуг з відповідального зберігання становить: - 9 грн на добу за легкові автомобілі, 18 грн на добу за мікроавтобуси та вантажні автомобілі.

Згідно п. 5.3. договору розрахунки за цим Договором здійснюються Сторонами у безготівковій формі в національній валюті з урахуванням ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку Банку на рахунок Зберігача.

Сторонами погоджено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 12 (дванадцяти) місяців з дати підписання Договору Сторонами. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від тих зобов`язань, які виникли за Договором протягом строку його дії та залишились невиконаними (п.8.1. договору).

Строк дії договору сторонами неодноразово продовжувався шляхом укладання додаткових угод до договору (а.с.24-27). Так додатковою угодою №5 від 04.08.2016р. (а.с.27) строк дії договору відповідального зберігання сторонами було продовжено до 17.08.2017р.

Як встановлено судом, 17.08.2012р. сторонами по справі було підписано акт приймання-передачі майна (транспортних засобів) (а.с.22), згідно з яким Банком було передано позивачу на відповідальне зберігання 16 транспортних засобів.

За час дії договору, на вимогу відповідача, шляхом підписання актів прийому передачі (повернення) майна (транспортного засобу) за договором відповідального зберігання від 17.08.2012р., позивачем було повернуто Акціонерному товариству "Укрсиббанк" дванадцять транспортних засобів (а.с.29-40).

07.07.2017р. позивачем було вручено відповідачу листа (а.с.41), яким повідомлено останнього про неможливість подальшого надання послуг, а також про відмову від пролонгації договору, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" просило відповідача у строк до 17.08.2017р. звільнити територію зберігання від майна, а саме: легкових автомобілей марки Toyota модель Corolla, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_1 ; марки Daewoo модель Lanos, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_2 ; марки ВАЗ модель 21043, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_3 ; марки Fiat модель Doblo Panorama, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_4 та провести остаточні розрахунки по оплаті послуг зберігання.

04.09.2017р. позивач повторно звернувся до відповідача з листом (а.с.42), згідно якого ТОВ "АВС Склад" просило Банк у триденний термін звільнити територію зберігання від майна та провести остаточні розрахунки по оплаті послуг зберігання.

Водночас, як вказує позивач, після закінчення строку дії договору та станом на момент звернення до суду, відповідачем не було вчинено жодних дій щодо вивезення переданого на зберігання майна, у зв`язку з чим на зберіганні у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" залишились передані за договором легкові автомобілі марки Toyota модель Corolla, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_1 ; марки Daewoo модель Lanos, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_2 ; марки ВАЗ модель 21043, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_3 ; марки Fiat модель Doblo Panorama, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_4 , що також підтверджується інвентаризаційними описами (а.с.45-46).

Враховуючи, що відповідачем після закінчення строку дії договору передане на зберігання майно вивезено не було, позивач був вимушений звернутися до суду з вимогами про стягнення з відповідача плати за фактичний час зберігання майна після закінчення строку дії договору та зобов`язання відповідача забрати таке майно.

Водночас відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що своїм листом про припинення дії договору позивач фактично повідомив Акціонерне товариство "Укрсиббанк" про припинення надання послуг зберігання у зв`язку з продажем власником території зберігання, а також вказав про відсутність в матеріалах справи доказів того, що позивач після закінчення строку дії договору продовжував надавати послуги по зберіганню відповідного майна.

Надаючи оцінку позовним вимогам позивача, з урахуванням заперечень відповідача щодо припинення надання ТОВ "АВС Склад" послуг зберігання, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Вказаному обов`язку, відповідно до ст. 948 Цивільного кодексу України, кореспондує обов`язок поклажодавця забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

При цьому, статтею 942 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок зберігача вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

У відповідності до п. 2.1. договору зберігач зобов`язаний, зокрема, здійснювати зберігання переданого майна протягом строку вказаного в п. 1.2. Договору; вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства України; забезпечувати відповідні умови зберігання в залежності від типу та властивостей майна, що передане на відповідальне зберігання; за першою вимогою повернути Банку майно в тому стані, в якому таке майно було передано на зберігання, з урахуванням зміни його природних властивостей, про що уповноважені представники Сторін підписують Акт прийому - передачі (повернення) майна, форму якого Сторони погодили у Додатку 2 до Договору; нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна, переданого на зберігання, у відповідності із договором та чинним законодавством України з моменту одержання майна та до моменту його повернення Банку по відповідному акту.

З наведеного вбачається, що обов`язку поклажодавця забрати транспортні засоби після закінчення строку його зберігання кореспондує обов`язок Зберігача повернути майно, яке перебувало на зберіганні в тому стані, в якому таке майно було передано на зберігання.

Натомість, як встановлено судом, та сторонами по справі жодним чином не заперечується, після закінчення строку дії договору, тобто після 17.08.2017р. Акціонерним товариством "Укрсиббанк" не було направлено вимогу позивачу про повернення майна, яке перебувало на зберіганні та не було прийнято таке майно з актом приймання-передачі (повернення) майна, тобто не було здійснено дії, направлені на повернення транспортних засобів.

Згідно з частиною 3 статті 946 Цивільного кодексу України якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

При цьому, суд зауважує, що закінчення строку зберігання не позбавляє зберігача обов`язку зберігати річ надалі, оскільки, згідно зі статтею 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, та у стані, якому вона була прийнята на зберігання, при цьому цей обов`язок не припиняється із закінченням строку зберігання.

Тобто, у випадку продовження зберігання речі після спливу встановленого договором строку зберігання, зберігач має право вимагати оплату зберігання речі за весь фактичний час її зберігання та має обов`язок зберігати річ до повернення речі поклажодавцеві.

Також суд звертає увагу на те, що закінчення строку дії договору зберігання не може бути підставою для позбавлення поклажодавця права власності на передане на зберігання майно та права вимагати його повернення, що в свою чергу також встановлює обов`язок зберігача зберігати відповідне майно та повернути його, оскільки такі відносини зі зберігання майна є триваючими у часі та припиняються фактичним переданням речі її власнику зі зберігання за відповідним актом повернення майна.

За таких обставин, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів повернення після закінчення строку дії договору зберігання легкових автомобілів марки Toyota модель Corolla, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_1 ; марки Daewoo модель Lanos, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_2 ; марки ВАЗ модель 21043, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_3 ; марки Fiat модель Doblo Panorama, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_4 , що фактично свідчить про надання ТОВ "АВС Склад" послуг зберігання вказаних транспортних засобів, з урахуванням встановленого ст.948 ЦК України обов`язку поклажодавця забрати передану на зберігання річ після закінчення строку зберігання, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за фактичний час зберігання майна після закінчення строку договору зберігання та до моменту подачі позовної заяви у сумі 23 616 грн. та зобов`язання відповідача забрати (за місцем зберігання) у позивача майно, передане раніше на зберігання на підставі Договору відповідального зберігання від 17.08.2012 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно зі ст. 126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відшкодування витрат з надання правової допомоги здійснюються господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, зокрема, угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги від 23.05.2019р. (а.с.51-52), рахунок-фактуру №1/06/19 від 04.06.2019р. на суму 6 750 грн (а.с.53), акт приймання-передачі наданих послуг від 04.06.2019р. (а.с.55) та платіжне доручення №3293 від 04.06.2019 на суму 6 750 грн (а.с.54).

Враховуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги доведеність з боку позивача факту понесених витрат на послуги адвоката у розмірі 6 750 грн, в той час, як відповідачем не було надано належних доказів неспівмірності зазначених витрат, суд дійшов висновку про задоволення клопотання позивача та стягнення з Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" витрат на правову допомогу в розмірі 6 750 грн.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, також покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, ) забрати (за місцем зберігання) у Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" (65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд. 1 офіс (квартира) 2, ) майно, передане раніше на зберігання на підставі Договору відповідального зберігання від 17.08.2012 року, а саме:

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки Toyota модель Corolla, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_1 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки Daewoo модель Lanos, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_2 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки ВАЗ модель 21043, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_3 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37;

- легковий автомобіль (автомобільний транспортний засіб) марки Fiat модель Doblo Panorama, реєстраційний номер (державний номерних знак) НОМЕР_4 , який зберігається за адресою: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 37.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Укрсиббанк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 2/12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Склад" (65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд. 1 офіс (квартира) 2, ) заборгованість у сумі 23 616 /двадцять три тисячі шістсот шістнадцять/ грн, судовий збір у сумі 3 842 /три тисячі вісімсот сорок дві/ грн, витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 750 /шість тисяч сімсот п`ятдесят/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28 серпня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська