ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Справа№ 910/3199/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 (повний текст складено 30.05.2019)

у справі №910/3199/19 (суддя Сташків Р.Б. )

за позовом Фізичної особи - підприємця Мусієнка Віталія Васильовича, с. Шкарівка, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр", м. Київ

про стягнення 143800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Фізична особа - підприємець Мусієнко Віталій Васильович (далі - ФОП Мусієнко В.В. , позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" (далі - ТОВ "ТПК-Центр", відповідач) про стягнення 143 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору №09-2/11 від 09.11.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у даній справі позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з ТОВ "ТПК-Центр" на користь ФОП Мусієнко В.В. 143800,00 грн. заборгованості, а також 2157,00 грн. судового збору та 14000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, оцінивши у сукупності подані позивачем документи на підтвердження заявлених вимог у відповідності до положень ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, дійшов висновку про доведеність невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг за Договором №09-2/11 від 09.11.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ТПК-Центр" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у даній справі скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки винесене із неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, на підставі одностороннього та неповного з`ясування всіх обставин справи. Зокрема, відповідач зазначає, що за відсутності у нього рахунків, які мав виставити позивач за умовами Договору, час для здійснення відповідачем оплати наданих позивачем послуг не настав.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/3199/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/3199/19, ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду 09.07.2019 від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заявлені у справі клопотання учасників справи та результати їх розгляду.

03.07.2019 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "ТПК-Центр" надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги з повідомленням учасників справи.

Клопотання обґрунтоване необхідністю повного та всебічного встановлення обставин справи, враховуючи характер спірних правовідносин і предмет доказування у даній справі з огляду на подані позивачем докази.

За результатами розгляду вказаного клопотання колегія суддів апеляційного господарського суду ухвалою від 05.07.2019 відмовила у його задоволенні. Такий висновок суду апеляційної інстанції мотивовано приписами ст.270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Оскільки за ціною позову дана справа є малозначною, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів апеляційного господарського суду визнала відсутніми підстави для розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

09.11.2017 між ФОП Мусієнко В.В . (Експедитор/ Перевізник) та ТОВ "ТПК-Центр" (Клієнт) укладено Договір надання транспортно-експедиційних послуг по автоперевезенню вантажів №09-2/11(далі - Договір), за умовами п.2.1. якого Клієнт доручає, а Експедитор бере на себе зобов`язання, зокрема, організувати транспортно-експедиційне обслуговування Клієнта, а також надання Клієнтові інших послуг відповідно до умов, погоджених сторонами в Заявках.

Заявки, погоджені сторонами, регулюють взаємини сторін щодо кожного окремого доручення Клієнта. В Заявках можуть відображатися також інші істотні умови договору транспортного експедирування, що не були обумовлені сторонами в момент підписання цього договору. Заявки є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.2. Договору).

Згідно умов п.п.3.1.2. Договору Експедитор зобов`язується організовувати перевезення відповідно до встановлених Клієнтом маршрутів, а також надання інших послуг відповідно до Заявки Клієнта.

Відповідно змісту п.3.1.5. Договору Експедитор зобов`язується надати Клієнтові за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспортну накладну або СМR з відміткою про доставку вантажу.

Підпунктом 3.2.5. Договору встановлено, що Клієнт зобов`язується оплачувати рахунки Експедитора на умовах, передбачених даним Договором в розмірі, погодженому в Заявках.

В силу приписів п.4.1. Договору платежі та взаємні розрахунки за виконання доручення Клієнта виконуються відповідно до виставленого рахунку. Сторони погодились, що рахунки передані за допомогою факсимільного зв`язку підлягають оплаті та мають силу оригіналу, до моменту отримання Клієнтом всіх документів у відповідності до п.п. 3.1.5.

Порядок та строки проведення розрахунків за вказаним Договором передбачені п.п. 4.2., 4.3., 4.5., відповідно до яких Клієнт здійснює оплату послуг Експедитора не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту виставлення рахунку; сума, що підлягає сплаті Експедитору погоджується сторонами в Заявках або в Додатку про тарифи. Сторони підписують за фактом виконання доручення Акт виконаних робіт, який є невід`ємною частиною цього договору; розрахунок здійснюється шляхом банківського переказування коштів у національній грошовій одиниці України на поточний рахунок Експедитора.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, наявними в матеріалах справи доказами, а саме: заявками на перевезення, товарно-транспортними накладними та актами здачі-прийняття послуг підтверджено замовлення відповідачем та виконання для нього позивачем 15-ти перевезень загальною вартістю 143800 грн. (т.1, а.с. 17-23, 26-65).

Надання позивачем відповідачу послуг, вказаних у заявках, у повному обсязі та у відповідності до умов укладеного між ними Договору, підтверджується підписаними відповідачем актами наданих послуг на загальну суму 143 800 грн. без зауважень.

За твердженням позивача, викладеним у позовній заяві, всі документи разом із рахунками, які за умовами п. 4.1 та п.п. 3.1.5. Договору є підставою для здійснення оплати, були передані відповідачу нарочно відразу після завершення перевезення. Підтвердженням отримання відповідачем цих документів є підписані сторонами Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) із зазначеними в них застереженнями про відсутність претензій одна до одної.

Відповідач вказані твердження позивача спростовує, зокрема і в апеляційній скарзі, лише в частині передачі відповідних рахунків. Заперечення відповідача полягає у неможливості такої передачі документів позивачем нарочно відразу після перевезення вантажу, оскільки у заявках на вантажні перевезення адреса доставки не є адресою відповідача, а вантажоотримувачами є не відповідач, а інші підприємства.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження обставин отримання відповідачем всіх документів, в тому числі і рахунків, необхідних для здійснення оплати, позивачем надано заяву свідка ОСОБА_3 , яка оформлена у відповідності до вимог ст. 88 ГПК Україна. Зокрема, свідок стверджує, що, обіймаючи посаду логіста відповідача, отримувала повні пакети документів передбачені Договором по вказаним спірним перевезенням, які передавались нею директору ТОВ "ТПК-Центр".

Також матеріали справи свідчать, що позивачем на адресу відповідача 21.02.2019 повторно надсилалися рекомендованим відправленням документи, перелік яких передбачено п. 3.1.5. Договору, відносно спірних вантажних перевезень, що підтверджується квитанцією від 21.02.2019 про оплату рекомендованого відправлення (цінного листа) № 640 (т.1, а.с. 67) та описом вкладення у цінний лист № 640 від 21.02.2019 (т.1, а.с. 66).

Відповідач вказане поштове відправлення не отримав, що підтверджується інформацією із офіційного сайту Укрпошти щодо поштового відправлення за №640. Так, згідно відомостей із цього сайту вказане поштове відправлення 27.02.2019 не було вручено під час доставки за ідентифікатором "інші причини" та було повернуте ФОП Мусієнко В.В. за закінченням встановленого терміну зберігання і 12.03.2019 вручено відправнику у м. Біла Церква.

Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Відповідач наполягає на тому, що він не отримував від позивача будь-яких інших документів, в тому числі письмових вимог або претензій з відповідними рахунками, обов`язковість виставлення яких для проведення ним оплати, передбачена Договором.

Спір у даній справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих на підставі Договору послуг у розмірі 143 800,00 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно приписів ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1 ст.909 ЦК України).

У відповідності до положень ст. 929 ЦК України, ст.316 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути: авіаційна вантажна накладна (Air Waybill); міжнародна автомобільна накладна (CMR); накладна СМГС (накладна УМВС); коносамент (Bill of Lading); накладна ЦІМ (CIM); вантажна відомість (Cargo Manifest); інші документи, визначені законами України. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу передбачених умовами Договору послуг з перевезення вантажу на загальну суму 143 800,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що п. 4.2. Договору сторони погодили умови, за яких настання грошового зобов`язання відповідача пов`язано з моментом виставлення рахунку, а п.п.3.1.5. Договору передбачено обов`язок позивача надати відповідачу за фактом виконання доручення рахунок на оплату суми доручення, акт виконаних робіт, податкову накладну, товарно-транспорту накладну або CMR з відміткою про доставку вантажу.

Оцінюючи в порядку, встановленому ст. 86 ГПК України, у сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання за фактом виконаного позивачем доручення щодо спірних перевезень на загальну суму 143 800,00 грн. настав.

Так, поясненнями позивача, викладеними в позові, у взаємозв`язку із заявою свідка ОСОБА_3 , яка відповідає вимогам ст.88 ГПК України, підписаними відповідачем без зауважень актами наданих послуг підтверджується виконання позивачем передбаченого п.п. 3.1.5. Договору зобов`язання щодо надання відповідачу документів щодо виконання ним (позивачем) доручення, в тому числі і рахунків на оплату суми доручення.

Підписавши акти наданих послуг без зауважень, відповідач фактично погодився з належним виконанням позивачем умов Договору, зокрема і виконанням ним вимог п.п.3.1.5., оскільки у разі неотримання відповідних документів, відповідач мав можливість не підписувати такі акти до надання позивачем повного пакету необхідних документів, які б свідчили про виконання доручення про надання послуг з перевезення, або підписати акти з застереженнями, зазначивши в них про не передання позивачем (перевізником) тих чи інших документів, обов`язковість яких встановлена Договором.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2019 ФОП Мусієнком В.В. направлено ТОВ "ТПК-Центр" документи за спірними перевезеннями, які передбачені п.п. 3.1.5. Договору, цінним листом з описом вкладення № 640 (т.1, а.с. 66).

Зазначений лист було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто за належною адресою. Відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення, надісланого за належною адресою, є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

За таких обставин, передача позивачем до установи зв`язку відповідного повідомлення свідчить про виконання ним свого зобов`язання щодо надання відповідачу документів на підтвердження факту виконання доручення, які передбачені п.п.3.1.5. Договору, зокрема і рахунку на оплату суми доручення.

З огляду на викладене, на момент звернення ФОП Мусієнка В.В. з позовом у даній справі у відповідача виникло зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг з перевезення вантажів в розмірі 143 800,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів погашення наявної у нього перед позивачем заборгованості в сумі 143 800,00 грн., суд першої інстанції правомірно визнав обґрунтованими позовні вимоги ФОП Мусієнка В.В . та задовольнив їх в повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/3199/19 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розподіл судових витрат судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення здійснено у відповідності до приписів ст. 129 ГПК України і відповідачем у цій частині не оскаржується.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 у справі №910/3199/19 є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати.

У відповідності до приписів ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд покласти на відповідача витрати на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 4 500 грн., понесених під час апеляційного провадження, що складаються з: дослідження та аналізу вимог апеляційної скарги, правової оцінки доводів апеляційної скарги; підготовки відзиву на апеляційну скаргу, вчинення дій необхідних для розгляду спору в суді апеляційної інстанції.

На підтвердження надання адвокатом Лозою В.М. адвокатських послуг при розгляді справи № 910/3199/19 в апеляційній інстанції, заявником надано: договір про правову допомогу №4-06 від 24.06.2019; акт приймання-передачі наданих послуг; квитанцію до прибуткового касового ордера № 02-07 від 02.07.2019 на суму 4500 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання позивача та покладення на відповідача витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 4500,00 грн, понесених позивачем під час апеляційного провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" у справі №910/3199/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 у справі №910/3199/19 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТПК-Центр" (м. Київ, проспект Степана Бандери, 8, корпус 16-А, поверх 5; ідентифікаційний код: 24731636) на користь Фізичної особи - підприємця Мусієнко Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4500,00 грн (чотири тисячі п`ятсот гривень, 00 коп.), понесених під час апеляційного провадження у справі.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

5. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир