УХВАЛА

м. Київ

21.08.2019Справа № 910/21682/15

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, буд. 1)

про стягнення середнього заробітку в розмірі 95 515 грн. 67 коп.

В межах справи № 910/21682/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ"

до Державного підприємства "Конярство України"

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Позивач ОСОБА_1

Від відповідача не з`явилися

Розпорядник майна не з`явився

Від Міністерства аграрної політики та продовольства України Костюченко М.Є. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/21682/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Астарта-Київ" про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.10.2015.

13.11.2018 до Господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення середнього заробітку відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України в розмірі 95 515 грн. 67 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.11.2018 прийнято позов ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення середнього заробітку в розмірі 95 515 грн. 67 коп. до розгляду в межах справи № 910/21682/15 про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" та призначено підготовче засідання на 16.01.2019.

Ухвалою Господарського суду від 16.01.2019 розгляд справи відкладено на 20.02.2019.

Судове засідання, призначене на 20.02.2019 з технічних причин не відбулось.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2019 розгляд справи призначено на 10.04.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення середнього заробітку в розмірі 95 515 грн. 67 коп. залишено без руху.

17.05.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення середнього заробітку в розмірі 95 515 грн. 67 коп. прийнято до розгляду в межах справи № 910/21682/15 про банкрутство Державного підприємства "Конярство України" та призначено підготовче засідання на 24.06.2019.

Судове засідання, призначене на 24.06.2019 з технічних причин не відбулось.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.06.2019 розгляд справи призначено на 29.07.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.07.2019 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 21.08.2019.

У судовому засіданні 21.08.2019 позивач надав пояснення по суті поданої позовної заяви з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 16.04.2014 був прийнятий на посаду юрисконсульта до філії "Запорізький кінний завод № 86" ДП "Конярство України" відповідно до наказу № 96-к.

25.06.2015 наказом філії № 180-к ОСОБА_1 звільнено з посади за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Зважаючи на те, що в порушення приписів ст. 116 Кодексу законів про працю України з позивачем не було проведено розрахунку при звільненні, останній звернувся до суду з позовною заявою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.06.2015 по 13.10.2017 в розмірі 95 515 грн. 67 коп., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921 грн. 00 коп. та комісія банку 19 грн. 21 коп.

Статтею 47 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

За змістом ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку та на яку не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 у справі № 6-139цс12.

Як роз`яснено п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної заяви ОСОБА_1 тому вважає за доцільне задовольнити її та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.06.2015 по 13.10.2017 в розмірі 95 515 грн. 67 коп.

Крім того, керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Водночас, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача комісії банку в розмірі 19 грн. 12 коп.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 73-74, 129, 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Конярство України» (01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1; ідентифікаційний код 37404165) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.06.2015 по 13.10.2017 в розмірі 95 515 (дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн. 67 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Копію ухвали направити сторонам та розпоряднику майна боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк