ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Справа №909/287/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Галушко Н.А.

Зварич О.В.

Секретар судового засідання: Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Івано-Франківський арматурний завод за № 20/11-7927 від 10.06.2019 року

на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2019 (м. Івано-Франківськ, суддя Фанда О.М.)

у справі № 909/287/19

за позовом: Приватного акціонерного товариства Прикарпаттяобленерго, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Івано-Франківський арматурний завод, м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості в сумі 1 488 753,49 грн.

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2019 Господарським судом Івано-Франківської області винесено додаткове рішення у справі № 909/287/19, яким стягнуто з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» (вул. Євгена Коновальця, буд.229,м. Івано-Франківськ, код 00218271) на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, код 00131564) 12 800 витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» подало апеляційну скаргу б/н і дати, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2019 в частині стягнення 12 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанціях при прийнятті додаткового рішення не враховано, що адвокат позивача брав участь лише у двох, а не у трьох судових засіданнях, а відтак розрахунок витрат на професійну правничу допомогу є не правильним. Також апелянт вказує про те, що не мав можливості подати суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, адже його уповноважений представник не викликався в судове засідання, в якому розглядалося клопотання представника позивача про долучення письмових доказів, які підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу.

ПАТ «Прикарпаттяобленерго» подало відзив, в якому просить додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 21.08.2019 сторони участі своїх уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення (а.с. 163, 164).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2019 у справі № 909/287/19 позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 1 077 684,32 грн. заборгованості з активної електричної енергії на Поточний рахунок із спеціальним режимом використання, 15 484,48 грн. - заборгованість за перетікання реактивної електричної енергії, 240 038,98 грн. - пені, 88 868,22 грн. - інфляційних втрат, 66 677,49 грн. - відсотків річних та 11 165,65 грн. витрат по сплаті судового збору.

У судовому засіданні 14.05.2019, до закінчення судових дебатів, представник позивача висловив усну заяву про надання доказів понесення судових витрат на правову допомогу протягом встановленого строку (протягом п`яти днів) після ухвалення рішення суду.

15 травня 2019 року представник позивача подав до суду першої інстанції клопотання в порядку ст. 129 ГПК України про долучення документів на підтвердження понесених судових витрат.

24 травня 2019 року Господарським судом Івано-Франківської області винесено додаткове рішення у справі № 909/287/19, яким стягнуто з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» 12 800 витрат на професійну правничу допомогу.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Як вбачається з матеріалів справи, докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані позивачем у межах встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України строку.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що рішення суду першої інстанції у даній справі було прийнято у відкритому судовому засіданні, проте розгляд заяви про розподіл судових витрат Господарським судом Івано-Франківської області в порушення положень ч. 3 ст. 244 ГПК України було здійснено без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Вказане, як наслідок, позбавило відповідача можливості заявити клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Приписи пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України надають право суду, що ухвалив рішення, за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечується, у судовому засіданні 14.05.2019, до закінчення судових дебатів, представник позивача висловив усну заяву про надання доказів понесення судових витрат на правову допомогу протягом встановленого строку (протягом п`яти днів) після ухвалення рішення суду. Надалі, позивач в порядку статтей 126, 129 ГПК України відповідно до клопотання 15.05.2019 долучив документи на підтвердження понесених судових витрат, а саме: договір про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2019, додатковий правочин від 13.03.2019 № 2019/708 до договору №2019/11 від 02.01.2019, акт приймання-передачі послуг від 25.04.2019 за додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708 на суму 12 800 грн., підписаний між адвокатом Іванишиним В.І. та заступником голови правління з адміністративної діяльності, платіжне доручення № 23036 від 25.04.2019 про сплату ПАТ «Прикарпаттяобленерго» на рахунок підприємця Іванишин В.І. 12 800 грн., за надання професійної правничої допомоги згідно з додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708 до договору № 2019/11 від 02.01.2019 та акту приймання-передачі послуг від 25.04.2019.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи до яких належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2, 3 статті 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини 3 статті 126 ГПК України обумовлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а згідно з частиною 8 статті 129 цього Кодексу, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вказує частина 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).

Так, судом встановлено, що позивач в обґрунтування клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу надав суду першої інстанції: договір про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2019, додатковий правочин від 13.03.2019 № 2019/708 до договору №2019/11 від 02.01.2019, акт приймання-передачі послуг від 25.04.2019 за додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708 на суму 12 800 грн., підписаний між адвокатом Іванишиним В.І. та заступником голови правління з адміністративної діяльності, платіжне доручення № 23036 від 25.04.2019 про сплату ПАТ «Прикарпаттяобленерго» на рахунок підприємця Іванишин В.І. 12 800 грн., за надання професійної правничої допомоги згідно з додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708 до договору № 2019/11 від 02.01.2019 та акту приймання-передачі послуг від 25.04.2019.

Згідно з умовами договору про надання професійної правничої допомоги від 02.01.2019 ПАТ Прикарпаттяобленерго доручило, адвокат Іванишин В.І. взяв на себе зобов`язання щодо надання необхідної професійної правничої допомоги під час цивільного, господарського, адміністративного та кримінального провадження, пов`язаного з діяльністю клієнта та його посадових осіб. Для визначення умов щодо ціни та порядку розрахунків за представництво та захист прав позивача, а також надання йому професійної правничої допомоги сторони укладають додатковий правочин до цього договору.

За умовами, укладеного між ПАТ Прикарпаттяобленерго та адвокатом Іванишиним В.І. додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708, позивач доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання щодо здійснення представництва та надання професійної правничої допомоги позивачу у справі щодо стягнення заборгованості з відповідача за договором про постачання електричної енергії № 240573.

Згідно з актом приймання-передачі послуг від 25.04.2019 за додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708 на суму 12 800 грн., між адвокатом Іванишиним В.І. та заступником голови правління з адміністративної діяльності вбачається, що адвокатом були надані позивачу послуги з розгляду даної справи, а саме: проведення попереднього аналізу справи, проведення розрахунків заборгованості, складання позовної заяви, складання відповіді на відзив у справі № 909/287/19, участь у трьох судових засіданнях.

Платіжне доручення № 23036 від 25.04.2019 підтверджує факт оплати ПАТ Прикарпаттяобленерго на рахунок ОСОБА_1 12 800 грн. за надання професійної правничої допомоги згідно з додатковим правочином від 13.03.2019 № 2019/708 до договору № 2019/11 від 02.01.2019 та акту приймання-передачі послуг від 25.04.2019.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Іванишин В.І., як представник ПАТ Прикарпаттяобленерго підписав позовну заяву та відповідь на відзив.

Також, судова колегія зазначає, що адвокат Іванишин В.І., як представник ПАТ Прикарпаттяобленерго двічі, а не тричі брав участь в судових засіданнях у суді першої інстанції у даній справі, а саме 23.04.2019 та 14.05.2019 (а.с. 101, 111).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, враховуючи характер спору, принципи співрозмірності та розумності судових витрат, представлення інтересів довірителя/позивача у двох, а не у трьох судових засіданнях, як зазначено адвокатом в клопотанні, враховуючи заперечення відповідача викладені в апеляційній скарзі щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача, понесених витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 11 800 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин, беручи до уваги, що судом першої інстанції додаткове рішення у справі № 909/287/19 прийнято з порушенням в іншому порядку ніж судове рішення у справі воно підлягає скасуванню.

За результатами розгляду клопотання позивача та з врахуванням заперечень відповідача щодо розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення заяви ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та стягнення з відповідача на його користь 11 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 244, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Івано-Франківський арматурний завод» за № 20/11-7927 від 10.06.2019 задовольнити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.05.2019 у справі № 909/287/19 скасувати.

3. Заяву ПАТ «Прикарпаттяобленерго» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

4. Ухвалити додаткове рішення у справі № 909/287/19 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

5. Стягнути з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» (вул. Євгена Коновальця, буд.229,м. Івано-Франківськ, код 00218271) на користь ПАТ «Прикарпаттяобленерго» (вул. Індустріальна, буд. 34, м. Івано-Франківськ, код 00131564) 11 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23.08.2019.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Галушко Н.А.

суддя Зварич О.В.