ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2019 р. м. Київ Справа № 905/434/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект"

про стягнення 8 819,39 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

Служба автомобільних доріг у Донецькій області звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" про стягнення заборгованості у розмірі 8 819,39 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за Договором оренди № 3-1 від 01.12.2006 року за період з 30.04.2014 року по 30.11.2014 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8 819,39 грн.

Одночасно в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/434/19 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 03.04.2019 року розгляд справи відкладався до 22.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.04.2019 року справу № 905/434/19 за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" про стягнення 8 819,39 грн. передано до Господарського суду Київської області.

03.06.2019 року до Господарського суду Київської області на підставі ст. ст. 27, 31 Господарського процесуального кодексу України та ухвали Господарського суду Львівської області від 22.04.2019 року у справі № 905/434/19 за встановленою територіальною підсудністю надійшли матеріали справи за позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" про стягнення 8 819,39 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 905/434/19 передано до провадження судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України).

У п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що справа є незначної складності, ціна даного позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, позивачем в позові було заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, суд вважає, що дана справа є малозначною, у зв`язку з чим справа № 905/434/19 підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2019 року справу № 905/434/19 прийнято до провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, станом на 09.08.2019 року відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 01.12.2006 року між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (далі - позивач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" (далі - відповідач, Орендар) був укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 3-1 (далі - Договір) з Додатковими угодами.

Відповідно до умов п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування (Майно) під офіс загальною площею 16,8 кв. м, розміщено за адресою: 83055, м. Донецьк, пр. Комсомольськитй 6а, що знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Донецькій області, вартість якого визначена згідно з експертною оцінкою і становить на 30.06.2066 року - 23 596,00 грн.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що розмір орендної плати за орендоване приміщення встановлюється на рівні 18 відсотків від експертної оцінки вартості майна і становить 807,10 грн. (без ПДВ) за базовий місяць розрахунку - січень 2012 року.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку визначеному чинним законодавством.

Орендна плата з лютого 2012 року щомісяця корегується на індекс інфляції, встановлений Державною службою статистики України (п. 3.1 Договору в редакції Додаткової угоди б/н від 29.03.2012 року).

Орендар зобов`язується своєчасно проводити оплату орендних платежів: на розрахунковий рахунок Орендодавця № НОМЕР_1 , шляхом щомісячних перерахувань до 25 числа місяця, наступного за звітним, для розрахунків з бюджетом згідно з діючим законодавством. Орендодавець перераховує 30 відсотків орендної плати до державного бюджету (п. 3.3 Договору).

Цей Договір укладено строк на 11 місяців, що діє 3 01.12.2006 року до 31.10.2007 року (п. 10.1 Договору).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін на тих самих умовах, які були цим Договором (п. 10.6 Договору).

На виконання умов Договору, 30.11.2006 року між Орендодавцем та Орендарем складено Акт прийому-передачі нежитлового приміщення, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в орендне користування кімнату № 510, кабінетною площею 13,1 кв. м., що розташована в будинку інженерно-лабораторного корпуса за адресою: 83055, м. Донецьк, пр. Комсомольськитй 6а, який скріплений їх підписами та печатками.

Таким чином, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання згідно умов Договору, передавши відповідачу нежитлове приміщення за адресою: 83055, м. Донецьк, пр. Комсомольськитй 6 а.

Проте, відповідач користуючись орендованим приміщенням, неналежним чином та не в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання в частині внесення орендних платежів за період з 30.04.2014 року по 30.11.2014 року, у зв`язку з чим, як зазначає позивач, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за Договором в сумі 8 819,39 грн. за означений період.

Листом № 12-1376/1 від 07.11.2014 року позивач, в тому числі, повідомив відповідача про те, що у зв`язку з постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року та зміною місцезнаходження Служби автомобільних доріг у Донецькій області спірний Договір оренди нежитлового приміщення № 3-1 від 01.12.2006 року вважається розірваним з 01.12.2014 року.

У разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем. Орендар повертає Майно Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі Майна Орендарю цим Договором. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі (п. 2.3 Договору).

На виконання п. 2.3 Договору у зв`язку з припиненням спірного Договору, 30.11.2014 року між Орендодавцем та Орендарем складено Акт прийому-передачі нежитлового приміщення, згідно якого Орендар повернув, а Орендодавець прийняв нежитлове приміщення: кімната № 510, кабінетною площею 13,1 кв. м., що розташована в будинку інженерно-лабораторного корпуса за адресою: 83055, м. Донецьк, пр. Комсомольськитй 6 а, який скріплений їх підписами та печатками.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині розрахунків за оренду нежитлового приміщення в період з квітня 2014 року по листопад 2014 року, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 8 819,39 грн. боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором найму (оренди), за яким, згідно ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за Договором за період квітень 2014 року - листопад 2017 року в загальній сумі 8 819,39 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 8 819,39 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1. ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем в позовній заяві подано попередній орієнтований розрахунок судових витрат, якою позивач фактично просить суд стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 921,00 грн., транспортні витрати в розмірі 4 000,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

В підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 289 від 28.02.2019 року на суму 1 921,00 грн.

Оскільки в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, в строк до прийняття рішення позивачем в підтвердження решти заявлених судових витрат жодних доказів не подано, господарський суд залишає без розгляду заяву позивача про стягнення з відповідача транспортних витрат в розмірі 4 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" про стягнення 8 819,39 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промкомплект" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 57 А, офіс 12, ідентифікаційний код 31367359) на користь Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Уральська, 12, ідентифікаційний код 25946285) 8 819 (вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 39 коп. 00 коп. боргу та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять один) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.08.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін