УХВАЛА

27 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/503/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді Губенко Н.М., Ткач І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_4

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Парусніков Ю.Б.)

від 03.06.2019

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консіст"

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення заборгованості з виплати дивідендів у розмірі 89 416 407,05 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 у справі №904/503/19, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі № 904/503/19, зустрічний позов ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до ТОВ "Консіст" про визнання недійсними договорів, на підставі яких ТОВ "Консіст" набуло право власності на акції товариства, повернуто заявнику без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки було встановлено, що позов підписаний особою, яка не є адвокатом, тому не має право його підписувати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 зупинено провадження у справі № 904/503/19 до перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 апеляційну скаргу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 у справі №904/503/19, що підписана акціонером ОСОБА_2, повернуто заявнику з тих підстав, що акціонер не має право підписувати скаргу від імені ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019 зупинено апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у справі № 904/503/19 до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі № 904/503/19 та повернення справи № 904/503/19 до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2019 касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 у справі №904/503/19 повернуто акціонеру ОСОБА_2.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019 та від 28.05.2019 апеляційні скарги акціонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 у справі №904/503/19 повернуто без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ці скарги було підписано акціонерами, які не мають відповідних повноважень представників ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і не мають право підписувати скарги від імені товариства.

З цих же підстав ухвалами Верховного Суду від 03.06.2019 були повернуті касаційні скарги акціонерів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019.

В цей же день ухвалою Центрального апеляційного господарського суду касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019 року, що була подана акціонером ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_2 від імені товариства, повернуто скаржнику на підставі частини 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що подання касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019 року акціонером ОСОБА_2 від імені товариства без повноважень на представництво скаржника, скероване на безпідставне затягування розгляду справи і є зловживанням процесуальними правами.

Ухвалами Верховного Суду від 10.06.2019, 12.06.2019 та 26.06.2019 також були повернуті касаційні скарги акціонера ПАТ "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" ОСОБА_3 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі № 904/503/19, на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №904/503/19, касаційну скаргу акціонера ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019 у справі № 904/503/19.

08.08.2019 ОСОБА_4 від власного імені, як акціонер ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", звернувся з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі №904/503/19.

Право на касаційне оскарження обґрунтовує тим, що він як акціонер має право брати участь в управлінні ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", тому є заінтересованою особою у справі № 904/503/19, оскільки рішення у цій справі зачіпає його права та інтереси як акціонера.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення судом при постановленні оскаржуваної ухвали положень статей 2, 43, 287 Господарського процесуального кодексу України. На його думку, у статті 43 цього Кодексу не передбачена така підстава для визнання зловживання процесуальними правами, як звернення товариства в особі акціонера як свого представника, тому суд необґрунтовано визнав це зловживанням процесуальними правами.

Ретельно вивчивши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що акціонер вчинив зловживання правом на подання скарги, тому його скаргу слід повернути з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Верховний Суд, зважаючи на те, що завдання господарського судочинства превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, зауважує, що жодне з положень Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, яке надає право особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, подати апеляційну чи касаційну скаргу, не може тлумачитись як таке, що дозволяє цим особам подавати завідомо безпідставні скарги на ухвали судів попередніх інстанцій, які взагалі не підлягають оскарженню за їхніми скаргами. Тим більше це стосується випадків, коли внаслідок подання таких скарг тривалість основного провадження буде несумісне з вимогою "розумного строку" відповідно до статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює таке: "Кожен при визначенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків ... має право на ... судовий розгляд упродовж розумного строку...".

Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення у справах "Скордіно проти Італії (№1)" (Scordino v. Italy (no. 1)) [Велика Палата], заява № 36813/97, п. 183, і "Сюрмелі проти Німеччини" (Sьrmeli v. Germany) [Велика Палата], № 75529/01, п.129).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи за практикою ЄСПЛ є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (справа "Смірнова проти України", заява N 36655/02, рішення від 08.11.2005, пункти 66, 69). Нездатність суду ефективно протидіяти зловживанням особи, яка взагалі не є учасником справи, тим більше може призвести до порушення частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, 15.02.2019 було відкрито провадження у справі за позовом ТОВ "Консіст" до ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості з виплати дивідендів у розмірі 89 416 407,05 грн.

Станом на серпень 2019, тобто вже протягом 6 місяців, спір у справі не вирішений, остаточне рішення у справі не прийнято через, по-перше: подання ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" зустрічної позовної заяви, яка завідомо підписана представником, що не має статусу адвоката, хоча відповідно до приписів статті 131-2 Конституції України та пункту 20 частини першої розділ ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділ ХV "Перехідні положення" Конституції України, з 01.01.2019 представництво в судах першої інстанції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами; по-друге: подання різними міноритарними акціонерами ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", що не беруть участь у справі та володіють зовсім незначною часткою у СК (у сукупності менше 0,001%), численних апеляційних та касаційних скарг на ухвали та постанови, які стосуються процедурних питань. При цьому, цими судовими рішення взагалі не вирішуються будь-які питання про права, інтереси та (або) обов`язки акціонерів товариства, яке є відповідачем у справі.

Основною метою таких скарг, що мають очевидно штучний характер, не є забезпечення права на апеляційний чи касаційний перегляд справи. Основною метою вчинення таких дій є надсилання матеріалів справи до судів апеляційної чи касаційної інстанцій для розгляду таких скарг, що призводить до безпідставного затягування розгляду справи та неможливості своєчасного ухвалення судового рішення по суті справи. Суд не може допускати, щоб формальне право на апеляційний чи касаційний розгляд завідомо безпідставних скарг акціонерів, що не є учасником справи, переважало над правом сторін щодо своєчасного розгляду справи.

Отже, такі дії акціонерів очевидно є зловживанням процесуальними правами відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Керуючись статтями 43, 234, 235, 287, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати зловживанням процесуальним правом подання акціонером ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_4 касаційної скарги на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 про повернення касаційної скарги акціонера ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_2 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 15.05.2019 року у справі № 904/503/19.

2. Повернути касаційну скаргу акціонера ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_4 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 справі №904/503/19 заявнику.

3. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 ГПК України. Копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами надіслати ОСОБА_4 , а касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

І. Ткач