ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2600/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Нечепоренко Є.А., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС» (м. Київ)

до фізичної особи-підприємця Копатька Вячеслава Володимировича (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у розмірі 16509,60грн

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС» звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця Копатько Вячеслава Володимировича про стягнення заборгованості в розмірі (з урахуванням заяви про уточнення вимог) 16509,60грн, з яких: 13781,64грн - заборгованості, 1656,36грн - пені, 487,30грн - інфляційні збитки, 584,30грн - 12% річних (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 9237-04/2016 від 09.03.2016 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2019 повторно зобов`язано відповідача виконати пункт 3 ухвали суду від 24.06.2019.

Відповідач відзив на позов не надав у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Згідно з матеріалами справи фізична особа-підприємець Копатько Вячеслав Володимирович зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Саме за вказаною адресою направлялись ухвали суду від 24.06.2019, 11.07.2019.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС» (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Копатько Вячеславом Володимировичем (покупець) укладений договір поставки № 9237-04/2016.

Згідно з п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю визначені цим договором запчастини та експлуатаційні матеріали, а також виконувати шиномонтажні послуги. Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати товар та оплачувати його.

Відповідно до п. 1.2 договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження товару, загальні кількість, ціна за одиницю товару, що підлягає поставці за цим договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на товар, які є невід`ємною частиною договору та остаточно узгоджується сторонами на кожну окрему партію товару.

Загальна сума договору складає суму ціни товару, вказану в видаткових накладних протягом дії договору (п. 1.3 договору).

Пунктом 2.1 передбачено, що погодження сторонами кількості, номенклатури, асортименту та ціни товару відбувається за їх взаємною згодою шляхом переговорів та фіксується в рахунках на оплату або в накладних про відвантаження, що являються невід`ємними складовими даного договору, без складання специфікацій. Покупець підписуючи документ про відвантаження (накладна, товарно-транспортна накладна), виявляє згоду на прийняття товару відповідно до попередньої домовленості із постачальником та позбавляється права заявляти претензії щодо невідповідності поставленого товару за кількістю, номенклатурою, асортиментом, ціною попередній домовленості із постачальником. Уповноважуючи певну особу на прийняття товару від постачальника покупець автоматично уповноважує таку особу підписувати відповідні товарно-супровідні документи на товар.

Постачальник підтверджує замовлення з урахуванням наявних на його складі товарних позицій, або які можуть бути доставлені покупцю у відповідні строки з інших складів постачальника. При постачанні по передплаті постачальник одночасно з підтвердженням замовлення надає покупцю рахунок на оплату (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору товар за домовленістю сторін продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу визначається у накладній. У разі відстрочення платежу товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

Ціни товару вважається остаточно визначеними сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару (п. 2.4 договору).

Поставка товару здійснюється за погодженням сторін на умовах:

- EXW - склад постачальника. Товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару покупцю на складі постачальника.

- FCA Франко-Перевізник. Товар переходить у власність покупця з моменту передачі товару постачальником перевізнику. Оплата послуг перевізника здійснюється постачальником на рахунок покупця. Усі ризики загибелі, втрати, пошкодження або знищення товару переходять до покупця з моменту отримання ним товару від перевізника. Доказом передачі постачальником товару перевізнику є товарно-транспортна накладна, квитанція, декларація або інший документ, що засвідчує передачу товару перевізнику (п. 2.5 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, оплата згідно договору здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальнику. При здійсненні оплати покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання договору по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами було укладено договір поставки № 9237-04/2016 від 09.03.2016.

На виконання умов договору позивачем на адресу відповідача було поставлено товар, що підтверджується видатковими накладними:

- № SІ від 14.02.2019 на суму 8286,60грн;

- № SІ від 14.02.2019 на суму 2522,76грн;

- SІ від 14.02.2019 на суму 7773,12грн.

Разом із зазначеними видатковими накладними відповідачу було виставлено рахунки на оплату відвантаженого товару:

- № S від 14.02.2019 на суму 8286,60грн;

- № S від 14.02.2019 на суму 2522,76грн;

- № S від 14.02.2019 на суму 7773,12грн.

Відповідач частково сплатив заборгованість за поставлений товар в сумі 4800,84грн.

Однак, в порушення умов договору оплата поставленого товару в повному обсязі здійснена не була.

Сума основного боргу складає 13781,64грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до п. 5.2 договору поставки товару у разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Відповідно до розрахунку позивача пеня за періоди з 11.03.2019 - 31.05.2019 складає 1484,56грн, з 31.05.2019 по 12.06.2019 - 171,80грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також штраф у розмірі 12 (дванадцять) відсотків річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати за період з 07.03.2019 по 31.05.2019 складають 487,30грн, 12% річних - 525,40грн.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС» до фізичної особи-підприємця Копатька Вячеслава Володимировича про стягнення заборгованості в розмірі 16509,60грн задовольнити.

Стягнути фізичної особи-підприємця Копатька Вячеслава Володимировича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автодистриб`юшн КАРГО ПАРТС» (02222, м. Київ, вул. Закревського, 16, ідентифікаційний код 37141112) 13781,64грн - заборгованості, 1656,36грн - пені, 487,30грн - інфляційних втрат, 584,30грн - 12% річних, 1921грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 27.08.2019

Суддя В.О. Татарчук