ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2387/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Огородніка К. М., Пєскова В. Г.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Одесаобленерго"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019

у складі колегії суддів: Аленіна О. Ю. (головуючого), Таран С. В., Філінюка І. Г.

у справі за позовом Акціонерного товариства "Одесаобленерго"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МАЛОВСЬКОГО, 4"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еліткомсервіс"

про стягнення 190 422,70 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст позовних вимог

1. Акціонерне товариство "Одесаобленерго" звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МАЛОВСЬКОГО, 4" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еліткомсервіс" про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 190 422,70 грн вартості спожитої електричної енергії за період з листопада 2015 року по вересень 2018 рік.

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем була отримана електрична енергія на потреби багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 190 422,70 грн, проте її вартість не сплачена.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського Одеської області від 20.02.2019 у справі № 916/2387/18 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МАЛОВСЬКОГО, 4" на користь Акціонерного товариства "Одесаобленерго" заборгованість у розмірі 190 422,70 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

4. Рішення суду мотивоване тим, що обсяг спожитої електроенергії багатоквартирним житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 враховується розрахунковими засобами обліку, які встановлені в трансформаторній підстанції ТП-2121, проте, договір про постачання електричної енергії між сторонами не укладено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

5. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

6. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору від 05.02.2007, укладеного між ТОВ "Компанія Еліткомсервіс" та ВАТ "Одесаобленерго" та матеріали справи не містять доказів на підтвердження припинення зобов`язань сторін за цим договором; позивачем заявлено до стягнення суму спожитої електричної енергії у період з листопада 2015 по вересень 2018, у той час як акти про пломбування розрахункових засобів обліку були складені лише у березні 2018 року та останні не відповідають приписам Правил користування електричною енергією, оскільки не містять підпису споживача. Також апеляційною інстанцією зазначено, що споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 є не лише відповідач, а й фізична особа ОСОБА_1 , що свідчить про помилковість розрахунку боргу позивача.

7. Під час розгляду справи господарськими судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено:

7.1. 05.02.2007 між Відкритим акціонерним товариством "Одесаобленерго" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еліткомсервіс" (споживач) укладений договір про тимчасове постачання електричної енергії з електролічильником, відповідно до умов якого споживачу дозволено тимчасове споживання електричної енергії з електролічильником на об`єкті АДРЕСА_1, житловий будинок, загальний облік на термін з 19.01.2007 до остаточного рішення щодо балансової приналежності РУ-0,4кВ ТП-2121.

7.2. Розрахункові засоби обліку № 01157776 та № 01157132 за умовами договору встановлені в трансформаторній підстанції № 2121 AT "Одесаобленерго" та щомісячний обіг спожитої електроенергії житловим будинком фіксувався постачальником електричної енергії.

7.3. 31.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Еліткомсервіс" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "МАЛОВСЬКОГО, 4" складено та підписано акт приймання-передачі функцій по управлінню жилим багатоквартирним будинком

7.4. Підставою для звернення до суду із даним позовом стало те, що у період з листопада 2015 по вересень 2018 відповідачем отримано електричну енергію на потреби багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 у розмірі 190 422,70 грн, проте вартість спожитої електричної енергії останній не сплатив.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції від 15.05.2019 Акціонерне товариство "Одесаобленерго" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою її скасувати та залишити рішення місцевого господарського суду від 20.02.2019 без змін.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

9. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2387/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Білоуса В. В., Огородніка К. М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2019.

10. У зв`язку з відпусткою судді Білоуса В. В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/2387/18 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Огородніка К. М., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.07.2019.

11. Ухвалою Верховного Суду від 03.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 916/2387/18 Господарського суду Одеської області за вищезазначеною касаційною скаргою для здійснення перегляду постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

12. 25.07.2019 до Верховного Суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МАЛОВСЬКОГО, 4" надійшов відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Акціонерного товариства "Одесаобленерго")

13. Скаржник доводить, що апеляційна інстанція дійшла помилкового висновку про наявність зобов`язальних відносин у даній справі, які стали перепоною у застосуванні до спірних правовідносин положень статті 1212 Цивільного кодексу України та як наслідок безпідставно звільнила фактичного споживача від сплати вартості спожитої електричної енергії.

14. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд, на відміну від апеляційної інстанції, за належного дослідження всіх доказів та надання їх належної правової оцінки, встановивши всі істотні обставини справи дійшов вірного висновку про наявність порушеного права у позивача з боку відповідача та необхідності його відновлення шляхом відшкодування постачальнику електричної енергії вартості відпущеного товару - електричної енергії.

Доводи відповідача

(Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "МАЛОВСЬКОГО, 4")

15. Відповідач заперечуючи проти вимог касаційної скарги зазначає, що інформація, яка викладена у касаційній скарзі не відповідає дійсності, документи на які посилається скаржник не відповідають обставинам справи та не стосуються предмета спору.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

16. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

17. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

18. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

19. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

А.2. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

20. Положеннями статей 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; зміст права власності становлять права володіння, користування та розпорядження власником належним йому майном, які власник реалізує на власний розсуд; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

21. За змістом частини 2 статті 382 та статті 385 Цивільного кодексу України вбачається, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, у зв`язку з чим для забезпечення експлуатації такого будинку, користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку можуть створити об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ).

22. Аналіз статей 1, 4, 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" дозволяє дійти висновку, що основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

23. Отже, зазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.09.2018 у справі № 916/782/17.

24. Слід зазначити, що при зміні форми управління багатоквартирним житловим будинком договір про постачання електричної енергії на технічні цілі багатоквартирного будинку укладається з новим споживачем на умовах договору про постачання електричної енергії, укладеного з попереднім споживачем.

25. Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої, правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

26. Відповідно до частини З статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

27. Оскільки сторони не перебувають між собою у договірних відносинах, позивач цілком обґрунтовано заявив позов на підставі статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України.

28. Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

29. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (частина 2 статті 275 Господарського кодексу України).

30. Разом з тим, термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

31. Обов`язок споживача оплачувати обсяг спожитої електричної енергії відповідно до частини 3 статті 11 Цивільного кодексу України виникає безпосередньо з актів цивільного законодавства (пп. 2 п. 10.2 Правил користування електричною енергією затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 чинних на момент виникнення спірних правовідносин, ділі - Правила), навіть, якщо такий споживач взагалі використовує електричну енергію без укладення договору на електропостачання (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 06.05.2011 у справі № 15/147/10).

32. Відповідно до абз. 78 п. 1.2 Правил споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Відповідно до п. 3.1 цих Правил електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності.

33. Разом з тим колегія суддів у даній справі при її розгляді приймає до уваги посилання позивача у позовній заяві на те, що облік спожитої відповідачем електричної енергії здійснювався розрахунковими засобами обліку встановленими у трансформаторній підстанції № 2121, проти якого відповідач під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій наголошував, що прилади обліку електричної енергії, яка використовується для експлуатації спільного майна (ліфтів, дахової котельні, паркінгу, насосної, освітлення загальних коридорів) встановлені на межі балансової та експлуатаційної відповідальності сторін у травні 2017 року.

34. Крім того апеляційною інстанцією встановлено, що споживачем електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 є не лише відповідач, а й фізична особа ОСОБА_1 , який приєднався до електромереж житлового будинку.

35. Отже, для з`ясування питання про те, чи має позивач право на отримання від відповідача оплати за електричну енергію у заявленому в позовній заяві розмірі, судам слід було з`ясувати таке: хто є фактичним споживачем електричної енергії за період з листопада 2015 року по вересень 2018 рік; визначити вичерпне коло споживачів, які отримують електричну енергію та для потреб чиїх електроустановок поставлялась електрична енергія за період з листопада 2015 року по вересень 2018 рік, обсяг якої визначався відповідно до даних розрахункових засобів обліку № 01157776 та № 01157075 (був замінений на № 01157132) встановлених у трансформаторній підстанції № 2121 із з`ясуванням фактів контрольних оглядів, технічної перевірки у спірний період та відповідності вказаних засобів обліку Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки; визначити обґрунтованість кількості спожитої електричної енергії саме відповідачем у спірний період, у т.ч., але не виключно шляхом зіставлення даних розрахункових засобів обліку № 01157776 та № 01157075 (був замінений на № 01157132) встановлених у трансформаторній підстанції № 2121 та встановлених відповідачем у травні 2017 року в електрощитовій житлового будинку тощо.

36. Водночас, суди, з поміж іншого, не встановили фактичних обставин, які мають вирішальне значення для правильного вирішення спору, зокрема стосовно особи яка є фактичним споживачем електричної енергії за період з листопада 2015 року по вересень 2018 року і відповідно має оплачувати її вартість.

37. Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу.

38. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані сторонами докази, господарські суди повинні в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування й ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 7 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

39. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" і частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасіу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

40. Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

41. За змістом частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

42. У зв`язку з наведеним, рішення та постанова судів попередніх інстанцій зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, оскільки суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази та не встановили пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування.

А.3. Щодо суті касаційної скарги

43. Ураховуючи наведене вище суд касаційної інстанцій дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду (пункт 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України).

45. Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

46. За таких обставин відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

47. Під час нового розгляду справи, господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні.

Судові витрати

48. У зв`язку зі скасуванням постанови апеляційного господарського суду та рішення суду першої інстанції і передачею справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Одесаобленерго" задовольнити частково.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 20.02.2019 у справі № 916/2387/18 скасувати.

3. Справу № 916/2387/18 направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді К. М. Огороднік
В. Г. Пєсков