ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28 серпня 2019 р. Справа № 910/3453/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О. за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу №910/3453/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс", м. Київ

до фізичної особи-підприємця Зуб Алли Володимирівни, с. Струмівка, Луцького району, Волинської області

про стягнення 103 227,42 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

06.05.2019 на адресу Господарського суду Волинської області на виконання ухвали Господарського суду міста Києва надійшли за підсудністю матеріали позовної заяви № 2-с від 14.03.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс" до фізичної особи-підприємця Зуб Алли Володимирівни про стягнення 103 227,42 грн., з них: 88 040 грн. заборгованості за переданий товар, 15 187,42 грн. пені.

На обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 щодо своєчасного та повного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою суду від 08.05.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання було призначено на 29.05.2019.

27.05.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 27.05.2019, в якому відповідач зазначив, що вважає, що позов подано передчасно, а відтак до задоволення він не підлягає, оскільки та редакція договору, яку подав позивач, не відповідає редакції укладеного між сторонами договору. До відзиву відповідач додав, зокрема, копію договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018.

Відповідач також посилається на те, що управління ДФС у Волинській області зняло з фізичної особи-підприємця Зуб А.В . усі витрати, весь податковий кредит, що був сформований за період 2017-2018 роки, та суми бюджетного відшкодування, що були відображені з усіх операцій Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс". В акті перевірки податковий орган дійшов висновку про незаконність (безтоварність), а відтак, фіктивність операцій, здійснених з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс" за вищевказаний період.

Відповідач зазначає, що у відповідності до вимог ст. 56 Податкового кодексу України оскаржує в судовому порядку, винесені податкові повідомлення-рішення.

Звертає увагу суду на те, що у відповідності п. 6.7. договору, строк виконання зобов`язань відповідача згідно з договором купівлі-продажу №14/10-18 від 04.10.2018 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс" ще не настав та вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

В судове засідання 29.05.2019 сторони не з`явились. Факт належного повідомлення сторін про дату і час розгляду справи підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 909 від 17.05.2019 та № 040 від 17.05.2019.

Ухвалою суду від 29.05.2019 було відкладено підготовче засідання на 03.07.2019; запропоновано позивачу в строк до 02.07.2019 подати суду відповідь на відзив.

27.06.2019 позивач надіслав до суду відповідь на відзив № 4-с від 24.06.2019, в якій вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, необгрунтованими та неправдивими.

Також позивачем було подано клопотання про участь у судовому засіданні 03.07.2019 в режимі відеоконференції, в якій позивач просив забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання: Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області (Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Івана Виговського, 18).

Ухвалою суду від 01.07.2019 клопотання позивача про участь у судовому засіданні 03.07.2019 по справі № 910/3453/19 в режимі відеоконференції було задоволено; Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області (Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Івана Виговського, 18) доручено забезпечити проведення 03.07.2019 о 10 год. 00 хв. в режимі відеоконфенції в приміщенні суду судового засідання по справі № 910/3453/19.

У зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили проведення судового засідання в режимі відеоконференції, підготовче засідання 03.07.2019 не було проведене в режимі відеоконференції.

Представник відповідача в судове засідання 03.07.2019 не з`явився, про судовий розгляд відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 947.

У зв`язку з неможливістю провести судове засідання в режимі відеоконференції, підготовче засідання ухвалою від 03.07.2019 було відкладено, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів - до 08.08.2019 року включно.

09.07.2019 на адресу суду від позивача надійшло клопотання № 4-с від 03.06.2019, в якому позивач просив призначити технічну експертизу договору №04/10-18 від 04.10.2018 в редакції, яку надав до суду відповідач; поставити перед експертом наступні питання:

1. Чи відповідає давність виконання договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції якій надав до суду відповідач, вказаній на ньому даті - 04.10.2018року, а саме: сторінка 1,2,3,4?

2. Якщо ні, то в який період було виконано сторінки договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції якій надав до суду відповідач -1,2,3,4?

3. Чи відрізняються за строком давності між собою сторінки 1,2,3, 4, договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції якій надав до суду відповідач?

4. Чи є ознаки пізнішого внесення поправок (допечаток) в договір № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції якій надав до суду відповідач, ніж зазначеній на ньому даті - 25.10.2018, а саме щодо: п.п.6.6., 6.7., 6.8., 6.9., 6.10., 6.11., 6.12 п. 6 ?

5. Якщо так, період (місяць, рік) здійснення відповідних поправок п.п.6.6., 6.7., 6.8., 6.9., 6.10., 6.11., 6.12 п. 6 договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції якій надав до суду відповідач?

6. Чи виконані певні частини договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції якій надав до суду відповідач одночасно чи в різний час, а саме: п.п. 6.6., 6.7., 6.8., 6.9., 6.10., 6.11., 6.12 п. 6 та п.п. 9.7, 9.8 п. 9 та п. 10?

Проведення експертизи просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська,6). Оплату за проведення експертизи позивач гарантував.

Також у клопотанні про призначення експертизи позивач просив витребувати у відповідача - ФОП Зуб А.В. оригінал договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції, якій надано до суду разом з відзивом.

10.07.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання б/н від 08.07.2019, в якому представник просив відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з перебуванням у щорічній відпустці з 09.07.2019 по 20.07.2019.

В судове засідання 17.07.2019 сторони не з`явились. Факт належного повідомлення сторін про дату і час розгляду справи підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 127 та № 135.

З огляду на те, що позивач посилається на те, що не укладав договору в редакції відповідача, а відповідач посилається на те, що не укладав договору в редакції позивача, суд на підставі ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 17.07.2019 зобов`язав позивача надати свій примірник договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 в оригіналі, а відповідача - свій примірник договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 в оригіналі.

Ухвалою суду від 17.07.2019 підготовче засідання було відкладено на 31.07.2019, ухвалено позивачу подати суду свій оригінал договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018, відповідачу подати суду свій оригінал договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018, клопотання про призначення технічної експертизи договору №04/10-18 від 04.10.2018 в редакції, яку надав до суду відповідач, вирішити в наступному судовому засіданні; явку представників сторін визнано в судове засідання обов?язковою.

25.07.2019 на адресу суду від позивача надійшло клопотання № 5-с від 23.07.2019, в якому позивач повідомив, що директор з правових питань, який супроводжує справу буде перебувати у щорічній відпустці з 29.09.2019 по 06.08.2019, а тому позивач просив визнати неявку директора товариства в судове засідання 31.07.2019 поважною. Також у клопотанні позивач просив суд розглянути клопотання про проведення технічної експертизи договору №04/10-18 від 01.10.2018 в редакції, яку надав до суду відповідач, без присутності директора товариства. Разом із клопотанням позивач надіслав до суду свій оригінал договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018.

В судове засідання 31.07.2019 представники сторін не з`явились. Факт належного повідомлення сторін про дату і час розгляду справи підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 040 та № 032.

Розглянувши клопотання позивача № 4-с від 03.06.2019 про призначення судової технічної експертизи договору № 04/10-18 від 04.10.2018 в редакції, яку надав відповідач, суд залишив його без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідач у відзиві посилається на те, що остаточна редакція договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 була підписана в іншій редакції, ніж та, що викладена в примірнику позивача.

Позивач у відповіді на відзив стверджує, що він не підписував договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 в тій редакції, яку надав відповідач.

На виконання вимог ухвали суду від 17.07.2019 позивач надав свій примірник оригіналу договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018.

Відповідач свого примірника оригіналу договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 не надав. До відзиву на позов відповідачем додано лише копію свого примірника договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018.

Порівняння тексту оригіналу договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018, який наданий позивачем, і тексту копії договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018, яка надана відповідачем, свідчить про те, що тексти різні за змістом.

У клопотанні про призначення судової експертизи позивач зазначає, що відповідач підробив (додрукував) окремі частини договору.

Для вирішення клопотання про призначення судової технічної експертизи документа та з?ясування питання про те, чи дійсно були підроблені (додруковані) відповідачем окремі частини договору в свій примірник договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018, судом й було витребувано у відповідача його оригінал цього договору, який не було подано.

За таких обставин, коли відповідачем не подано свого оригіналу договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018, суд не вбачає можливості призначити судову технічну експертизу цього договору.

Ухвалою суду від 31.07.2019 клопотання позивача № 4-с від 03.06.2019 про призначення судової технічної експертизи договору №04/10-18 від 04.10.2018 в редакції, яку надав відповідач, було залишено без задоволення; підготовче провадження закрито; справу призначено до судового розгляду по суті на 28.08.2019.

27.08.2019 відповідач подав до суду клопотання б/н від 27.08.2019 про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що адвокат Семенюк Л.В. не зможе прибути в судове засідання, оскільки перебуває 28.08.2019 у робочому відрядженні у м. Львові.

Суд клопотання відповідача залишив без задоволення, оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, представництво інтересів в суді не обмежено певним колом осіб, а тому відповідач не був позбавлений права доручити представництво своїх інтересів іншому представнику. Разом з цим, за змістом ч.2 ст.201 ГПК України суд відкладає розгляд справи в межах строку, визначеного ГПК України. Однак, у справі 08.09.2019 спливає строк розгляду спору по суті.

Представник позивача в судове засідання 28.08.2019 також не з`явився. Позивач про судовий розгляд був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 946.

За таких обставин судом було вирішено спір за відсутності представників сторін, зважаючи на те, що сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд, за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

04.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс" як продавцем та фізичною особою-підприємцем Зуб Аллою Володимирівною як покупцем було укладено договір купівлі-продажу № 04/10-18, згідно з п. 1.1. якого продавець зобов`язався поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити сою, макуху соєву, олію соєву (надалі - товар) на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору якість, асортимент товару, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, терміни поставки, загальна вартість товару, якість товару узгоджується сторонами та визначається специфікацією, що є додатковою угодою до цього договору за домовленістю сторін.

Згідно із п. 4.1., 4.2., 4.4. договору продавець здійснює поставку товару в повному обсязі на умовах ЕХW. Датою поставки вважається дата виписки видаткової накладної. Продавець за власний рахунок, своїми силами та засобами здійснює постачання товару. Датою поставки товару вважається дата оформлення ТТН та підписання видаткової накладної.

У відповідності до п. 5.1. договору покупець здійснює оплату за товар у формі безготівкового розрахунку платіжним дорученням на поточний рахунок продавця.

Пунктом 5.2. договору визначено, що покупець зобов`язаний сплатити 100% вартості партії товару продавця по факту завантаження товару.

Згідно з п.п. 5.3., 9.2. договору рахунок на партію товару виставляється продавцем і передається покупцю шляхом надіслання по факсу, з підтвердженням про отримання, або шляхом надісланням листа в електронному вигляді на адресу електронної пошти.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання умов договору, але в будь-якому разі до 31 грудня 2018 року. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від повного виконання всіх передбачених договором зобов`язань.

Судом було оглянуто оригінал договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018, наданий позивачем (а.с.132-134). Із змісту договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 вбачається, що цей договір підписаний зі сторони ТзОВ "Бізнес Агро-Транс" - директором Фідик Я.В., зі сторони фізичної особи-підприємця Зуб А.В. - фізичною особою-підприємцем Зуб А .В. Договір скріплено печатками ТзОВ "Бізнес Агро-Транс" і фізичної особи-підприємця Зуб А.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів, які б свідчили про те, що підпис на договорі належить не їй, відповідач суду не подала, факту укладення нею договору саме в цій редакції не спростувала.

Між сторонами у справі було підписано також специфікацію №1 до договору № 04/10-18 від 04.10.2018.

Згідно із специфікацією продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти й оплатити олію соєву загальною вартістю 488 040 грн. в строки і на умовах, передбачених договором № 04/10-18 від 04.10.2018.

На виконання умов договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 та на підставі підписаної сторонами специфікації до договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 488 040 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № 3 від 04.10.2018 та довіреністю №2 від 04.10.2018 (а.с. 16, 17).

Для оплати товару позивачем було виписано рахунок-фактуру № 67 від 04.10.2018 на суму 488 040 грн.

Відповідач вартість переданого йому на підставі специфікацій до договору товару оплатив частково - на суму 400 000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 633 від 04.10.2018, № 645 від 11.10.2018 (а.с. 19, 20).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 88 040 грн.

Доказів, які б спростовували заборгованість в розмірі 88 040 грн., або доказів її оплати, відповідач суду не надав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Процесуальне законодавство встановлює критерії, відповідність яким визначає здатність того чи іншого доказу мати доказову силу. Такими критеріями є належність, допустимість, достовірність та достатність доказів.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 ГПК України).

Частиною 1 ст. 79 ГПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стверджуючи про те, що остаточна редакція договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 була підписана в іншій редакції, ніж та, що викладена в примірнику позивача, відповідач не довела обставин, на які посилалася, оскільки не подала суду свого примірника оригіналу договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018.

Таким чином, відповідач не довела факту укладення договору в тій редакції, на яку посилалася. До відзиву на позов відповідачем було додано лише копію свого примірника договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 (а.с.39-40).

Позивач у відповіді на відзив заперечив факт підписання договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 в тій редакції, яку надала відповідач. Разом цим, позивач надіслав до суду оригінал договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018, на якому містяться оригінальні підписи представників обох сторін та печатки.

Також відповідач не спростувала факту укладення договору в редакції, яку надав позивач.

За таких обставин судом не приймаються до уваги доводи відповідача про укладення договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 в тій редакції, яка додана нею до відзиву.

Пунктом 5.2. договору купівлі-продажу №04/10-18 від 04.10.2018 (а.с.132-134) визначено, що покупець зобов`язаний сплатити 100% вартості партії товару продавця по факту завантаження товару.

Умови, викладені в п.п.4.1., 4.3., 4.4. договору, пов?язують поставку товару з випискою видаткової накладної.

Датою виписки видаткової накладної № 3 є 04.10.2018, на якій міститься підпис відповідача, її печатка.

У зв`язку з тим, що відповідач не оплатила вартості товару після його завантаження (прийняття) позовна вимога про стягнення з неї 88 040 грн. заборгованості обгрунтована і підлягає до задоволення.

Позивач в позовній заяві просить також стягнути з відповідача 15 187,42 грн. пені за порушення строку оплати товару, визначеного договором купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018. Пеня нарахована за період з 04.10.2018 по 11.03.2019.

У відповідності із ст.ст.610, 611, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.1. договору купівлі-продажу № 04/10-18 від 04.10.2018 у випадку, якщо покупець здійснить оплату пізніше строків, передбачених п. 5.1 Розділу 5 „Порядок розрахунків", покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на дату такого прострочення, від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 1 статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відтак, пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу.

Із системного аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

Крім цього, як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 1.9 постанови № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

У той же час із наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що пеню обчислено позивачем з урахуванням дня, в який відбулася передача товару, та з урахуванням дня, коли перераховувались кошти, що суперечить викладеному.

У зв?язку з цим судом перераховано пеню, виходячи з розрахунку:

- за період з 05.10.2018 по 10.10.2018: 288 040 грн. х 36%/365 х 6 = 1 704,56 грн.;

- за період з 12.10.2018 по 11.03.2019: 88 040 грн. х 36%/365 х 151= 13 111,93 грн.

Відтак, є підстави для стягнення з відповідача 14 816,49 грн. пені за період з 05.10.2018 по 11.03.2019.

В позові про стягнення 370,93 грн. (15 187,42-14 816,49=370,93) пені слід відмовити.

У зв`язку з частковим задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 253, 255, 526, 546, 549, 599, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 13, 74-79, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Зуб Алли Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Агро-Транс" (03124, м. Київ, вул. Миколи Василенка, буд. 7А, ) 88 040 грн. заборгованості, 14 816 грн. 49 коп. пені, 1 914 грн. 08 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 370 грн. 93 коп. пені відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 02.09.2019.

Суддя І. О. Якушева