ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 рокуСправа № 912/1953/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1953/19

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до відповідача: Комунального підприємства "Власівські мережі" Власівської селищної ради, 27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Лівобережна, 9

про стягнення 128 115,30 грн

Представники:

від позивача - Остапенко В.М. посвідчення адвоката №1659від 28.03.17, довіреність №1431 від 17.05.19 ;

від відповідача - Матвієць В.В., директор;

від відповідача - Глинченко О.М., довіреність № 1 від 01.03.19.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги про стягнення з Комунального підприємства "Власівські мережі" Власівської селищної ради (далі - КП Власівські мережі", відповідач) заборгованості в сумі 128 115,30 грн, з яких: 39 415,17 грн пені, 46 581,22 грн 3% річних та 42 118,91 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору постачання природного газу №5075/1718-ТЕ-18 від 12.09.2017 в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою від 15.07.2019 відкрито провадження у справі № 912/1953/19; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд справи призначено на 13.08.2019; сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

07.08.2019 до господарського суду відповідачем направлено відзив №199 від 06.08.2019 на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову АТ "НАК "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Власівські мережі" Власівської селищної ради про стягнення пені в сумі 39 415,17 грн та встановити пеню в сумі 1,00 грн. (а.с. 51-53).

Одночасно з відзивом відповідачем подано клопотання №198 від 06.08.2019 про зменшення розміру штрафних санкцій з проханням зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з підприємства до 1,00 грн.

13.08.2019 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 13.08.2019 представником позивача заявлено усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для подання відповіді відзив.

Представник відповідача участі в судовому засіданні 13.08.2019 не приймав.

Протокольною ухвалою від 13.08.2019 господарським судом оголошено перерву в судовому засіданні до 22.08.2019.

21.08.2019 до господарського суду від АТ "НАК "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти зменшення пені (а.с. 77-78).

23.08.2019 суд продовжив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 23.08.2019 представником позивача підтримано позовні вимоги повністю; представниками позивача підтримано відзив та клопотання про зменшення розміру пені.

В судовому засіданні 13.08.2019 досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яке перейменовано в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" згідно постанови КМУ від 06.03.2019 № 226), (Постачальник) та КП "Власівські мережі" (Споживач) укладено договір постачання природного газу №5075/1718-ТЕ-18 (далі - Договір) (а.с. 14-23), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору.

За умовами п. 1.2. Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Пунктом 1.4. Договору визначено, що за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2017 по 31 березня 2018 (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 3 700,0 тис куб. метрів, у тому числі по місяцях (тис.куб.м.), згідно наведеної у п. 2.1. таблиці.

Крім того, згідно Додаткової угоди №2 від 01.04.2018 до Договору, сторони вирішили доповнити п. 2.1 Договору абзацом, яким визначено, що постачальник передає споживачу в період з 01 квітня 2018 по 31 травня 2018 (включно) природний газ обсягом до 300,00 тис куб. метрів, у тому числі по місяцях (тис.куб.м.), згідно наведеної таблиці.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ. (п. 3.1. Договору)

Відповідно до п. 4.1. Договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493.

За умовами п. 5.2. Договору ціна за 1000 куб.м. газу на дату укладання цього становить 4 942,00 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20% . Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу. (п. 5.4. Договору)

Згідно з умовами п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За змістом п. 12.1., в редакції Додаткової угоди №2 від 01.04.2018 до Договору, останній набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2017 до 31 травня 2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір постачання природного газу №5075/1718-ТЕ-18 від 12.09.2019 та додаткові угоди до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов договору позивач протягом періоду з жовтня 2017 по квітень 2018 включно поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 12 937 630,16 грн, що підтверджується такими актами приймання - передачі природного газу:

- від 31.10.2017 на суму 815 252,09 грн;

- від 30.11.2017 на суму 1 969 989,92 грн;

- від 31.12.2017 на суму 1 956 023,83 грн;

- від 31.01.2018 на суму 2 790 140,52 грн;

- від 28.02.2018 на суму 2 517 276,89 грн;

- від 31.03.2018 на суму 2 625 749,83 грн

- від 30.04.2018 на суму 263 197,08 грн (а.с. 32-38).

Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Між тим, як повідомляє позивач, відповідач розрахувався за поставлений природний газ з порушенням встановлених договором строків, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим позивач нарахував 39 415,17 грн пені, 46 581,22 грн - 3% річних та 42 118,91 грн інфляційних втрат, які просить стягнути згідно поданого позову.

При вирішенні спору у даній справі господарський суд враховує таке.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с. 27-31) та вважає його обґрунтованим, а суми нарахованих 3% річних у розмірі 46 581,22 грн та інфляційних втрат у розмірі 42 118,91 грн такими, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

В силу вимог ч. 2 ст. 193, ст. 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

У п. 8.2 Договору в редакції Додаткової угоди №1 від 15.01.2018 сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача підлягає стягненню пеня за загальний період з 28.11.2017 по 31.12.2018, розрахована за кожним актом окремо, у загальному розмірі 39 415,17 грн.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені порушень норм чинного законодавства та умов договору судом не встановлено. Нарахування пені проведено у відповідності до встановленого договором розміру (15,3% річних), що не перевищує подвійну облікову ставку НБУ.

Відповідач у відзиві на позов розрахунок позивача щодо пені, 3% річних та інфляційних втрат не заперечив. Фактично за змістом поданого відзиву відповідач порушує питання про зменшення розміру пені, з наведенням відповідних обґрунтувань, та, крім того, подає окреме письмове клопотання про зменшення пені до 1,00 грн.

В обґрунтування підстав для зменшення пені відповідач, вказуючи на основні види діяльності КП "Власівські мережі", зазначає, що держава несвоєчасно розраховувалась за пільги та субсидії, що і впливало на ступні виконання зобов`язання за договором. Звернуто увагу, що основна заборгованість була погашена відповідачем задовго до звернення до суду, прострочення не носили систематичний характер, суми прострочень та періоди їх погашення були незначними, прострочення оплати не спричинило негативних наслідків для АТ "НАК "Нафтогаз України".

Вказано, що КП "Власівські мережі" є неприбутковою організацією, комерційної діяльності не веде, а єдиним джерелом розрахунків за спожитий природний газ є отримання коштів від споживачів, які, як правило, несвоєчасно розраховуються за отриману теплову енергію.

Зазначено, що сплата штрафних санкцій в даному випадку зачіпає не лише майнові інтереси відповідача, а й інші інтереси, зокрема, можливість в подальшому оплачувати за природний газ та, відповідно, постачати теплову енергію споживачам.

До клопотання про зменшення пені відповідачем додано довідку №32 від 06.08.2019 про наявність заборгованості населення за послугу теплопостачання станом на 01.08.2019 в сумі 7 559 607,98 грн (а.с. 69).

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечив з підстав, викладених у відповіді на відзив, в якій просив суд врахувати, що відповідно до консолідованого звіту про фінансовий стан позивача за 9 місяців 2018 року торгова дебіторська заборгованість (за основним видом діяльності підприємства є продаж газу) становила 42 663,00 грн. Торгова кредиторська заборгованість за 9 місяців 2048 року становила 4 636,00 грн (за аналогічний період 2017 року - 8 137,00 грн), відстрочені податкові зобов`язання складають 69 423,00 грн. Розмір короткострокових позик складає 44 380,00 грн, довгострокових - 8 784,00 грн (дана інформація є публічно-доступною, копія звіту надається а.с. 79-80). Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювального сезону 2017/2018 років. Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Таким чином, за твердженням позивача, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу.

При розгляді клопотання про зменшення розміру пені суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В силу положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно Договору № 5075/1718-ТЕ-18 від 12.09.2017 природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

На підтвердження наведених у відзиві на позов та в клопотанні обставин відповідачем надано до суду лише довідку №32 від 06.08.2019 за підписом директора та головного бухгалтера КП "Власівські мережі" про наявність заборгованості населення за послугу теплопостачання станом на 01.08.2019 в сумі 7 559 607,98 грн.

Однак, надана довідка за своїм змістом не містить жодних відомостей щодо розрахунку населення за період виникнення у відповідача зобов`язань з оплати вартості поставленого газу за Договором.

Також відсутні будь-які документи та/або розрахунки на підтвердження несвоєчасного розрахунку держави перед відповідачем за надані пільги та субсидії у відповідний період.

Відповідач обмежується лише посиланням на загальні обставини щодо розрахунків зобов`язаних перед ним осіб, без урахування періоду, який є предметом дослідження у даній справі. Відповідач не наводить жодних пояснень по конкретному випадку розрахунку із зазначенням, зокрема, порядку та фактичного надходження, розподілу і спрямування коштів, затверджених тарифів та конкретно нарахованих і сплачених сум, пільг, субвенцій тощо. Відсутні пояснення та не підтверджено неможливість КП "Власівські мережі" оплатити вартість природного газу за Договором за рахунок інших сум, а не лише із сум, сплачених населенням за спожиті послуги.

Таким чином, відповідач не підтверджує повідомлені суду причин прострочення оплати вартості природного газу за Договором.

Згідно статуту КП "Власівські мережі" (а.с. 54-57) мета діяльності підприємства передбачає отримання прибутку, чим спростовуються доводи відповідача, що останній є неприбутковим підприємством.

Відповідно до статуту передбачено серед основних видів діяльності КП "Власівські мережі" не лише надання послуг теплопостачання, а й здійснення інших видів діяльності, з яких оренда, надання різного виду послуг та інше.

Між тим, відповідач, акцентуючи увагу лише на такому виду діяльності як надання послуг з теплопостачання, не надає будь-яких доказів, які б свідчили, що вказаний вид діяльності був єдиним в діяльності відповідача в спірний період та не підтверджує відсутність доходу з інших видів діяльності, здійснення яких передбачено статутом. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які документи, які б свідчили про майновий стан КП "Власівські мережі".

Зазначаючи про те, що є комунальним підприємством, відповідач не пояснює яким чином форма власності підприємства впливає на спірні правовідносини, що досліджуються у даній справі.

Також відповідач не доводить яким чином зменшення штрафних санкцій вплине на повноту та своєчасність оплати природного газу в подальшому.

Отже, не є підтвердженими належними доказами обставини, які викладено у відзиві та в клопотанні про зменшенні розміру пені.

Разом з цим, суд враховує, що АТ "НАК "Нафтогаз України" зі своєї сторони також не доводить понесення останнім збитків внаслідок прострочення відповідачем строків оплати за Договором. Пояснення позивача, які наведено у відповіді на відзив, полягають у викладені загальних обставин щодо негативних наслідків, викликаних несвоєчасністю розрахунків всіх контрагентів АТ "НАК "Нафтогаз України" по договорам постачання природного газу.

З підстав викладеного, враховуючи відсутність доказів на підтвердження понесення позивачем збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, проведення відповідачем повного розрахунку за отриманий природний газ та незначні періоди прострочки, приймаючи до уваги, що згідно рішення Власівської селищної ради відповідач є єдиним виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в смт. Власівка, господарський суд вважає наявними підстави для зменшення розміру пені, однак на 30%, а не до 1,00 грн, як просить відповідач.

З урахуванням наведеного господарський суд згідно клопотання відповідача зменшує пеню на 30%, тобто до 27 590,62 грн.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,73 грн покладаються на відповідача повністю.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 130, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Власівські мережі" Власівської селищної ради (27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Лівобережна, 9, ідентифікаційний код 32092251) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 27 590,62 грн пені, 46 581,22 грн - 3% річних та 42 118,91 грн інфляційних втрат, а також 1 921,73 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за адресою: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 та Комунальному підприємству "Власівські мережі" Власівської селищної ради за адресою: 27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, смт. Власівка, вул. Лівобережна, 9.

Повне рішення складено 27.08.2019.

Суддя В.В.Тимошевська