ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 рокуСправа № 912/1992/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В. за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №912/1992/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ-150, вул. Тверська, 5, в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7

до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

про стягнення 11 063,81 грн,

Представники сторін:

від позивача - Ольховський В.М. , довіреність № 792 від 26.05.19 ;

від відповідача - Грива Ю.В. , довіреність № 2726 від 18.07.19 ;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 11 063,81 грн витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним, а також сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення відповідачем зобов`язань щодо здійснення відшкодування витрат по виплаті заробітної плати (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) за період перебування працівника позивача на навчальних військових зборах у встановленому законом порядку.

Ухвалою від 15.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1992/19 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 08.08.2019 о 10:00 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

У судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку норм ст. 216 ГПК України до 20.08.2019 року.

20.08.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (вих. № 2540 від 16.08.2019), разом із заявою про продовження пропущеного строку, встановленого судом на подання відзиву.

Позивач не заперечив проти задоволення вказаного клопотання судом.

Протокольною ухвалою від 20.08.2019 року суд продовжив відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 20.08.2019 року включно.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив вимоги позивача , просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилався на відсутність фінансування у 2019 році витрат, які мали бути відшкодовані у 2017 році та зазначає, що надходження коштів повністю залежить від Міністерства оборони України та Командування Сухопутних військ Збройних Сил України. Крім того звертає увагу суду, що такі витрати не були відшкодовані з вини позивача, а саме у зв`язку з неправильним оформленням документів позивачем.

В судовому засіданні 20.08.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача не визнав, з підстав, наведених у відзиві, просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши подані докази у справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з повісткою Військового комісара Світловодського ОМВК (а.с. 12) працівнику позивача наказано прибути 31.07.2017 року для проходження учбових зборів згідно Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 01.08.2017 по 30.08.2017 року.

Наказом начальника виробничого підрозділу "Полтаська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" №463 від 25.07.2017 (а.с. 14) увільнено від роботи ОСОБА_1 старшого регулювальника швидкості руху вагонів 5 розряду станції Кременчук на період навчальних зборів терміном з 31.07.2017 по 30.08.2017.

Знаходження військовозобов`язаного ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 у період з 01.08.2017 по 30.08.2017 року підтверджено довідкою від 30.08.2017 за №354/71 за підписом начальника штабу та відтиском печатки військової частини (а.с. 13).

За період перебування на навчальних зборах з 31.07.2017 по 30.08.2017 року ОСОБА_1 нараховано до виплати та сплачено 9 068,70 грн заробітної плати та 22% єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 1 995,11 грн.

Виробничим підрозділом "Полтавська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Південна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" виставлено на оплату Світловодському об`єднаному міському військовому комісаріату рахунок-фактуру №245 від 10.10.2017 року та відомість на виплату середньої заробітної плати за №ДН-4-07/277 від 10.10.2017 (а.с. 17-18), згідно яких сума відшкодування середнього заробітку військовозобов`язаного ОСОБА_1 призваного на збори до військової частині НОМЕР_1 в період з 31.07.2017 по 30.08.2017 року склала суму 11 063,81 грн Вищевказані рахунок-фактура та відомістьна виплату середньої заробітної плати направлялись ІНФОРМАЦІЯ_2 листами № ДН-4-07/281 від 13.10.2017 року та № ДН-4-07/49 від 09.02.2018 року (а.с. 15-19).

Листом за №489 від 02.03.2018 року (а.с. 20) ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлено позивача, що вищезазначені документи надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 12.03.2007 року №80 "Про затвердження Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, грошової виплати резервіста".

30.03.2018 року листом за № ДН-4-07/99 та повторно листами № ДН-4-07/166 від 18.06.2018, № ДН-4-07/276 від 12.11.2018, №ДН-4-07/306 від 04.12.2018 (а.с. 21, 22, 23, 24) позивач звертався до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням відшкодування витрат пов`язаних з виплатою середнього заробітку (у тому числі ЄСВ).

09.07.2018 року листом за № 3617, 22.11.2018 листом за №6180, 04.01.2019 листом за № 29 (а.с. 25-27) Військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомляв залізницю про те, що кошти для компенсації у 2018 році виділені не в повному обсязі.

17.05.2019 року листом за № ДН-4-07/101 позивач звертався до Військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням відшкодування витрат пов`язаних з виплатою середнього заробітку (у тому числі ЄСВ) згідно рахунку № 132 від 16.05.2019 року та відомості на виплату заробітної плати № ДН-4-07/102 від 17.05.2019 (а.с. 28-31).

Не сплата відповідачем позивачу суми 11 063,81 грн стала підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Згідно з приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю, тощо (ст.174 Господарського кодексу України (ГК України)).

Відповідно до ст. 119 Кодексу законів про працю України, на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених Законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовозобов`язані призиваються на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. Резервісти проходять підготовку та збори відповідно до програм у порядку, встановленому положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві. Про початок та закінчення зборів військовозобов`язаних та резервістів видається відповідний наказ командира військової частини.

Військовозобов`язані, яким надійшла повістка районного (міського) військового комісаріату (органу Служби безпеки України) на прибуття для призову на збори, зобов`язані прибути в пункт і в строк, зазначені у повістці (абз. 1 ч. 9 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Частиною 11 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" закріплено, що за призваними на збори військовозобов`язаними на весь період зборів та резервістами на весь час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві, включаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, зберігаються місце роботи, а також займана посада та середня заробітна плата на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування і форм власності.

Відповідно до ч. 13 ст. 29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата середньої заробітної плати військовозобов`язаним за весь період зборів та резервістам за час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з абз.1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.06 № 1644 "Про порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), виплата середнього заробітку військовозобов`язаним та резервістам, призваним на збори, проводиться підприємствами, установами та організаціями, в яких працюють призвані на збори громадяни, з наступним відшкодуванням цих витрат за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Положеннями абз. 1 п. 7 і п. 8 Інструкції про умови виплати грошового забезпечення та заохочення військовозобов`язаних та резервістів, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 12.03.07 № 80 (зареєстрованої у Міністерстві юстиції України за № 269/13536 від 26.03.07) передбачено, що за військовозобов`язаними, призваними на збори, зберігається на весь період зборів, уключаючи час проїзду до місця їх проведення і назад, місце роботи, займана посада та середній заробіток як на основній, так і на сумісних роботах. Особам, призваним на збори, виплачується заробітна плата за відпрацьований час до дня припинення роботи у зв`язку з від`їздом на збори, а також середня заробітна плата за перші півмісяця зборів. За решту часу перебування на зборах виплата заробітної плати провадиться у звичайні строки, установлені на підприємстві, в установі чи організації, де працює військовозобов`язаний.

Виплата середнього заробітку військовозобов`язаним, призваним на збори, провадиться підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, з подальшим відшкодуванням цих витрат військовими комісаріатами (п.11 Інструкції).

Пунктом 12. Інструкції (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що підприємства, установи та організації для покриття витрат на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним, призваним на збори, подають до районного військового комісаріату, у якому перебувають на обліку військовозобов`язані, рахунки, котрі акцептуються і передаються до обласного військового комісаріату для оплати. Відшкодуванню підлягають всі витрати, пов`язані з виплатою середнього заробітку (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). До рахунків додаються відомості на виплату середньої заробітної плати, нарахованої військовозобов`язаним, призваним на збори, згідно з цією Інструкцією за формою визначеною у даному пункті.

Середній заробіток військовозобов`язаних, призваних на збори, розраховується підприємствами, установами та організаціями, де працюють (працювали) призвані на збори, відповідно до чинних нормативно-правових актів (п. 13 Інструкції).

За змістом пунктів 4.6, 4.7. Інструкції з організації і проведення навчальних зборів з військовозобовязаними у військових частинах і установах Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.11.09 № 560 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.12.09 за № 1162/17178) у редакції наказу Міністерства оборони України 05.04.13 № 245, командири військових частин (установ) зобов`язані під час проведення навчальних зборів організувати: видання наказу про зарахування військовозобов`язаних до списків особового складу військової частини (установи), організувати їх облік; внесення відповідних записів про проходження навчальних зборів у військово-облікові документи військовозобов`язаних із зазначенням тривалості і виду навчальних зборів, завіривши їх підписом, скріпленим гербовою печаткою військової частини (установи), тощо. Обласні військові комісаріати (військовий комісаріат АР Крим, ІНФОРМАЦІЯ_4 ) зобов`язані після закінчення навчальних зборів, зокрема: відшкодувати витрати підприємствам (установам та організаціям), на яких працюють військовозобов`язані, призвані на навчальні збори, з виплатою середнього заробітку за весь період проведення навчальних зборів та урахуванням часу перебування у дорозі до місця проведення навчальних зборів і у зворотному напрямку, тощо.

У відповідності до п. 10 Положення про військові комісаріати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.13 № 389, обласні військові комісаріати, крім виконання функцій, зазначених у п. 9 цього Положення, зокрема, здійснюють відшкодування роботодавцям середнього заробітку військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міноборони.

Отже, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , є особою відповідальною за відшкодування витрат позивача на оплату військовозобов`язаним працівникам, які проходили військові збори, середньої заробітної плати (у тому числі і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Відповідач не заперечуючи проти правильності здійсненого позивачем розрахунку позовних вимог та періоду перебування ОСОБА_1 на військовий зборах у військовій частині НОМЕР_1 фактично обгрунтовує невиконання свого зобов`язання, яке виникло в силу Закону, відсутністю у нього коштів на такі витрати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем виконано вимоги чинного законодавства України щодо подання до ІНФОРМАЦІЯ_1 рахунку на оплату на суму 11 063,81 грн та відомостей на виплату середньої заробітної плати, нарахованої ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не відшкодовано позивачу витрати на виплату середньої заробітної плати військовозобов`язаним і витрати нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період перебування працівника позивача ОСОБА_1 на навчальних військових зборах у встановленому законом порядку.

Таким чином, наявне порушення права позивача зі сторони відповідача на отримання відшкодуванням у сумі 11 063,81 грн за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті на утримання Міністерства оборони та інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.

Аргументи відповідача щодо неналежного бюджетного фінансування судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування відшкодування витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним від фактичного фінансування відповідача чи випадки повного або часткового його звільнення від такого обов`язку .

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи, що позивачем доведено факт порушення його прав відповідачем, а також те, що останнім не надано до матеріалів справи доказів відшкодування понесених позивачем витрат у сумі 11 063,81 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаного і витрат нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 11 063,81 грн є обґрунтованими, законними і, як наслідок задовольняються судом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921,00 грн судом покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ-150, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Південна залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, б.7, ідентифікаційний код 40081216) 11 063,81 грн витрат з виплаченої середньої заробітної плати військовозобов`язаним, а також 1 921,00 грн судового збору на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" у м. Харків, МФО 351823, .

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення вручити або направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Акціонерному товариству "Українська залізниця" (03680, м. Київ-150, вул. Тверська, 5), Регіональній філії "Південна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (61052, м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7), ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ).

Повне рішення складено 21.08.2019.

Суддя Т. В. Макаренко