СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2019 р. Справа № 922/20/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представників сторін:

позивача не з`явився;

відповідача - Підвербна І ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги (витяг) №07/08-19 від 07.08.2019, ордер серія ХВ №776 від 07.08.2019, свідоцтво №1133 від 15.12.2003,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (вх.№1936 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аюповою Р.М., час проголошення рішення - 13:28год., дата складання повного тексту рішення - 20.05.2019, у справі № 922/20/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", м. Київ,

до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд", м. Харків,

про стягнення коштів в розмірі 242 871, 68грн

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підрядного спеціалізованого підприємства по ремонту і будівництву автошляхів м. Харкова "Шляхрембуд" про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 242 871, 68грн.

Звертаючись до місцевого господарського суду з позовом, позивач вважає, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб КП "Шляхрембуд" щодо створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб "Bentley Continental" державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . Як вказує позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю з тих підстав, що позивачем не було доведено наявності в діях відповідача неправомірної поведінки, яка б потягнула за собою заподіяння майнової шкоди страхувальнику; як наслідок, відсутній такий елемент цивільного правопорушення як причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та шкодою, а також не вбачається наявності вини відповідача у заподіянні майнової шкоди на суму 242 871, 68грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції від 14.05.2019 скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; витрати зі сплати судового збору просить покласти на відповідача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, покладаючи обов`язок доведення вини заподіювача шкоди на позивача, не врахував, що законодавець в деліктних зобов`язаннях закріпив презумпцію вини заподіювача шкоди і доведення відсутності вини у спричиненні шкоди поклав на заподіювача шкоди. На думку апелянта, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок бездіяльності посадових осіб КП "Шляхрембуд" щодо створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" на рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/20/19; встановлено відповідачу строк до 07.08.2019 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 14.08.2019 о 10:00год.

Крім того, апеляційним господарським судом встановлено, що згідно наданих апелянтом пояснень і доданих до заяви про усунення недоліків витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, статуту Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", 20.06.2019 було здійснено державну реєстрацію зміни найменування Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

Згідно статуту Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", затвердженого загальними зборами акціонерів протоколом №47 від 11.06.2019, цей статут є новою редакцією статуту, первинно зареєстрованого у відділі реєстрації та єдиного реєстру Запорізької міської ради 22.08.2003 за №0010831, регулює діяльність Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", яке раніше іменувалось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування", і є його правонаступником.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відбулась зміна найменування позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (ідентифікаційний код 20474912) на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

Судова колегія зазначає, що зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації; водночас, зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів.

З огляду на те, що апелянтом на підтвердження зміни найменування надано належні докази, розгляд судом апеляційної скарги здійснюється з урахуванням зміни найменування позивача на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС".

09.08.2019 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7514), зазначає, що позивачем не доведено як сам факт заподіяння шкоди, так і наявність причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача. Відповідач посилається на те, що матеріали справи не містять доказів наявності вини відповідача, натомість містяться докази вини водія автомобіля "Bentley Continental" д/н НОМЕР_1 , особи, якій було здійснено страхове відшкодування позивачем.

За таких обставин, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/20/19 від 14.05.2019 без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 14.08.2019 представник відповідача оголосила відзив на апеляційну скаргу, просить суд відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги.

Позивач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином завчасно повідомлений про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, про що у матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 25.07.2019 (а.с.60, т.2).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представник відповідача з`явився у судове засідання і оголосив доводи щодо апеляційної скарги, а апелянт належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги, з огляду на встановлені статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 05.04.2017 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія АХА Страхування (позивач) та ОСОБА_3 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №130а7х (надалі - договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Bentley Continental, державний номерний знак НОМЕР_1 .

У відповідності до умов договору, позивач взяв на себе зобов`язання, у разі настання страхового випадку, сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

14.10.2017 о 21 год. 00 хв. в районі будинку №121 по вул. Шевченка у м. Харкові відбулось ДТП за участю транспортного засобу Bentley Continental державний №AX8999BO під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу "Bentley Continental", державний номерний знак НОМЕР_1 було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку.

Згідно рахунку на оплату №OЛO-000211 від 19.10.2017, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Bentley Continental, державний номерний знак НОМЕР_1 склала 282 246, 68грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, позивач на підставі повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором від 19.10.2017, виплатив страхувальнику страхове відшкодування, розмір якого, згідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №АХА2238588 від 31.10.2017 склав 242 871, 68грн, що підтверджується платіжним дорученням №385542 від 02.11.2017.

Позивач вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб Bentley Continental державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , відбулась внаслідок неправомірних дій посадових осіб КП Шляхрембуд щодо створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

А саме, ОСОБА_4 , будучи посадовою особою-майстром КП Шляхрембуд, відповідальною за експлуатаційний стан вулично-дорожньої безпеки Київського району міста Харкова, не вжив своєчасних заходів щодо усунення перешкоди дорожнього руху у вигляді відхилення в 7 см висотної позначки кришки люку відносно рівня покриття проїзної частини вулиці в місці нещодавнього зняття верхнього шару покриття, та не попередив інших учасників дорожнього руху шляхом належного огородження та встановлення відповідних дорожніх знаків, що стало супутньою причиною.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2018 у справі №640/99/18 провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_4 закрито за частиною 4 статті 140 КУпАП, у зв`язку з закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, зазначено, що вина осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Позивачем була направлена відповідачу претензія про відшкодування збитків в порядку регресу з метою досудового врегулювання спору, але як зазначає позивач, відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків, що і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Апеляційним господарським судом встановлено, що згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.10.2017, який був складений о 12:20год зазначено, що були в наявності дорожні знаки, а саме: дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонений", табличка 7.8 "Напрямок головної дороги", інформаційна табличка "Вибачте, ведуться ремонтні роботи" та огороджувальні щити, що забезпечують безпеку руху транспорту та пішоходів були в наявності (т.1 а.с.137).

Згідно пояснень особи, яка перебувала за кермом автомобіля, внаслідок руху автомобілей назустріч, водія було засліплено світлом фар автомобілів і водій не побачила люк оглядового колодязя і здійснила на нього наїзд задній лівим колесом.

У рапорті старшого інспектора ВБДР УПП у м. Харкові ДПП лейтенанта поліції від 22.11.2017 зазначено, що вказана ДТП сталася в наслідок наїзду автомобіля на перешкоду в результаті засліплення водія світлом фар (т.1 а.с.140).

У відношенні водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне порушення БД 124069 (т.1 а.с.132).

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.02.2018 у справі №640/97/18 встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 19.12.2017 серії БД №124069, ОСОБА_2 , 14.10.2017 об 21:01год, керуючи автомобілем Bentley Continental державний № НОМЕР_1 по вулиці Шевченко 121 в м. Харкові, при засліпленні світлом фар зустрічних автомобілів, не зупинилась, не обрала безпечну швидкість руху та не врахувала дорожню обстановку, внаслідок чого допустила наїзд на перешкоду кришку люка, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до пункту 19.3 Правил дорожнього руху України, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

При цьому, згідно рапорту інспектору відділу БДР ХПП в м. Харкові, лейтенанта поліції М.В. Підкопай від 10.10.2017 (т.1 а.с.139), було відмічено місце проведення робіт на проїжджій частині вул. Шевченка в районі будинку №121, на момент перевірки попереджувальні дорожні знаки були в наявності.

У матеріалах справи містяться фотокопії справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 №3/640/1039/18/02, в якому містяться фотографічні зображення, із яких вбачається, що дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонений", табличка 7.8 "Напрямок головної дороги", інформаційна табличка "Вибачте, ведуться ремонтні роботи" та огороджувальні щити, що забезпечують безпеку руху транспорту та пішоходів, наявні (т.1 а.с.168-174).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком згідно зі статтею 8 Закону України "Про страхування" є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України "Про страхування", залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набуло права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

При цьому, за змістом положень статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу наведеної норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання - є заподіяння шкоди іншій особі.

На відміну від зобов`язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою.

Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин.

Отже, фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності - є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є: склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Також деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, вина особи, яка заподіяла шкоду, презюмується та вважається встановленою, якщо такою особою не буде доведено інше.

Як роз`яснюється у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено ані факту заподіяння відповідачем шкоди, ані причинного-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою відповідача, а матеріали справи не містять докази наявності вини відповідача.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач не вжив своєчасних заходів щодо усунення перешкоди дорожнього руху у вигляді відхилення в 7 см висотної позначки кришки люку відносно рівня покриття проїзної частини вулиці в місці нещодавнього зняття верхнього шару покриття, та не попередив інших учасників дорожнього руху шляхом належного огородження та встановлення відповідних дорожніх знаків, що стало супутньою причиною ДТП за участю транспортного засобу "Bentley Continental", не надав суду в обґрунтування цих доводів належних і допустимих доказів.

Натомість, згідно матеріалів справи, зокрема, акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.10.2017, який був складений о 12:20год зазначено, що дорожні знаки, а саме: дорожній знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонений", табличка 7.8 "Напрямок головної дороги", інформаційна табличка "Вибачте, ведуться ремонтні роботи" та огороджувальні щити, що забезпечують безпеку руху транспорту та пішоходів, були в наявності; матеріали справи доказів іншого не містять.

Отже, відповідач здійснив заходи щодо попередження про ремонтні роботи, а водій застрахованого автомобіля при виконанні пункту 19.3 Правил дорожнього руху мав змогу належно оцінити дорожню обстановку.

За визначеннями, наведеними у Правилах дорожнього руху, вказані дорожні знаки належать до попереджувальних, та вони за своїм призначенням інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки, а тому під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду.

Таким чином відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху, саме водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Не виправданими у світлі зазначеного видаються доводи апелянта, що законодавець в деліктних зобов`язаннях закріпив презумпцію вини заподіювача шкоди і доведення відсутності вини у спричиненні шкоди поклав на заподіювача шкоди, оскільки відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчинення нею процесуальних дій.

Відтак, саме позивач звертаючись до суду з позовною заявою із викладеними у ній вимогами до відповідача мав у відповідності до положень чинного господарського процесуального законодавства підготувати позовну заяву, обґрунтувати її належним чином і на підтвердження своїх доводів і вимог надати суду у передбаченому законом порядку усі належні і допустимі докази.

Проте, позивачем належних і допустимих доказів вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди надано не було.

А із матеріалів справи не вбачається вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 слід залишити без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/20/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.08.2019.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна