ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"22" серпня 2019 р. м. Київ Справа№ 927/59/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Яковлєва М.Л.

Сітайло Л.Г.

розглянувши в приміщенні суду матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Атрощенка Віктора Григоровича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2019 (повний текст підписано 12.04.2019)

у справі №927/59/19 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Дулі Володимира Олександровича

до Фізичної особи-підприємця Атрощенка Віктора Григоровича

про стягнення 592261,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2019 у справі №927/59/19 позов задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Атрощенка Віктора Григоровича на користь Фізичної особи-підприємця Дулі Володимира Олександровича пеню у сумі 61584,85 грн., 40% річних у сумі 18136,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач 02.07.2019 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 08.07.2019 передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2019 у справі №927/59/19 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху, з огляду на неподання документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, пропущення строку на апеляційне оскарження та подання апеляційної скарги без клопотання про поновлення такого строку та не надання належних доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачу у справі.

Надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Попереджено апелянта, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2019, у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Михальської Ю.Б., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Сітайло Л.Г., Яковлєв М.Л.

07.08.2019 до суду від відповідача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої, зокрема, була долучена квитанція №1677-5831-9012-6079 від 05.08.2019 про сплату 13326,00 грн. судового збору та опис вкладення до листа про надіслання позивачу копії апеляційної скарги.

Одночасно в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2019 у справі №927/59/19.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначено, що 02.04.2019 в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду, відповідач у судовому засіданні не був присутнім, оскільки про дату та час судового засідання не був повідомлений належним чином. Зазначено, що копію оскаржуваного рішення відповідач отримав 12.06.2019, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою скаржника від 05.06.2019.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 9, 37), копія ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17.01.2019 у справі №927/59/19 про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з доданими документами направлялись скаржнику на адресу, зазначену як в позовній заяві так і в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 .

Так, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 37), та був обізнаний про призначення справи до розгляду (підготовче засідання) на 12.02.2019.

11.02.2019 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 39, 40).

20.02.2019 відповідач ознайомився з матеріалами справи та зняв з неї копії (а.с. 53), відповідно був ознайомлений з ухвалою суду від 12.02.2019 про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду на 14 год. 00 хв. 19.03.2019.

19.03.2019 відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи та витребування у позивача документів, долучення в якості доказів квитанції (а.с. 58-65) та клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій (а.с. 66).

Ухвалою суду від 19.03.2019 розгляд справи відкладено на 02.04.2019 (а.с. 67-68).

Саме в день судового засідання 02.04.2019 відповідач подав заяву про залучення 3-ю особою Антрощенко Е.В. та зупинення провадження у справі (а.с. 77-78).

Оскаржуване рішення у справі було постановлено 02.04.2019 (а.с. 107-114), повний текст підписано 12.04.2019, опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.04.2019, надіслано сторонам 16.04.2019.

Лише 11.06.2019 відповідач подав до суду заяву про видачу копії рішення від 02.04.2019.

З наявних у справі клопотань та заяв відповідача прослідковується, що йому достеменно було відомо про дати судових засідань та рішення за наслідками їх проведення, у зв`язку з чим відповідачем не доведено, що про наявність оскаржуваного рішення від 02.04.2019 йому не було відомо до 11.06.2019.

Розглянувши подане скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2019, колегія суддів не вбачає вказані скаржником обставини поважними та не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Посилання апелянта на те, що 02.04.2019 він не був присутнім у судовому засіданні, а копію судового рішення отримав лише 12.06.2019, згідно заяви про видачу копії судового рішення від 05.06.2019 визнані судом необгрунтованими.

Так, матеріали справи підтверджують те, що відповідачу було достеменно відомо про наявність даного спору на розгляді Господарського суду Чернігівської області, оскільки відповідач подавав клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, витребування доказів, зупинення провадження у справі.

Однак в жодне із судових засідань місцевого господарського суду відповідач не з`явився.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Вказане рішення Європейського суду з прав людини застосовуються у даній справі як джерело права і його висновки про можливість відновлення процесуального строку лише за умови наведення відповідних причин, а можливість їх наведення, як вже зазначалось, залежить від їх доведення, не дають правових підстав зробити мотивований висновок по суті заявленого клопотання.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997, та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У рішенні від 30 травня 2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб» Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03) від 3 квітня 2008 року 1608 зазначає (п. 41), що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, де нібито складне економічне становище перешкоджало відповідачу сплатити державне мито (див. пункти 19 та 20 вище), таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та у пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також ЄСПЛ у своєму рішенні, вказуючи на порушення Україною п. 1 ст. 6 Конвенції, виходив з того, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.

Так, у п. 36 рішення у цій справі ЄСПЛ звернув увагу, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять одну зі сторін у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення у справах «Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів» та «Авотіньш проти Латвії»). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть упевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі «Беер проти Австрії»).

Оскільки, оскаржуване рішення прийнято 02.04.2019, повний текст рішення підписано 12.04.2019, останнім днем подання апеляційної скарги є 02.05.2019 включно, з огляду на встановлені апеляційною інстанцією обставини, судова колегія у даному випадку не вбачає поважних підстав для поновлення процесуального строку на оскарження рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2019 та відмовляє Фізичній особі-підприємцю Атрощенку Віктору Григоровичу у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Атрощенка Віктора Григоровича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2019 у справі №927/59/19.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з доданими до скарги матеріалами, іншим учасникам справи - копію ухвали.

3. Матеріали справи №927/59/19 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

4. Копію ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді М.Л. Яковлєв

Л.Г. Сітайло