УХВАЛА

22 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11045/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

до Національного Банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання недійсним іпотечного договору, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 910/11045/18 повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Тайлон" до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ТОВ "Тайлон" оскаржило її в апеляційному порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі № 910/11045/18 залишено без руху, Зобов`язано ТОВ "Тайлон" усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання до суду доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу, відповідачу та третій особі листом з описом вкладення, а також доказів оплати судового збору у розмірі 1 762 грн протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у справі №910/11045/18 апеляційну скаргу ТОВ "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Тайлон" до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18 повернуто скаржнику з доданими до неї документами.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.03.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №910/11045/18 за касаційною скаргою ТОВ "Тайлон" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у даній справі.

ТОВ "Тайлон" повторно звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 та передати позовну заяву третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ТОВ "Тайлон" і додані до неї документи на розгляд Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 у справі №910/11045/18 апеляційну скаргу ТОВ "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Тайлон" до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18 залишено без руху. Встановлено ТОВ "Тайлон" десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів оплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн, а також письмових уточнень щодо дати оскаржуваного процесуального документа.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №910/11045/18 апеляційну скаргу ТОВ "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.11.2018 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ "Тайлон" до Національного банку України про визнання відсутнім права вимоги у справі №910/11045/18 повернуто скаржнику з доданими до неї документами.

07.08.2019 ТОВ "Тайлон" звернулось через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №910/11045/18.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України супровідним листом №09.1-23/1/1657/19 від 14.08.2019 Північний апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом зі справою №910/11045/18 до Касаційного господарського суду Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/11045/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Жуков С.В., суддя - Ткаченко Н.Г., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 16.08.2019.

Дослідивши касаційну скаргу ТОВ "Тайлон", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 ГПК України, зокрема, у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Залишаючи апеляційну скаргу ТОВ "Тайлон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.11.2018 у справі №910/11045/18 без руху, судом апеляційної інстанції в ухвалі від 20.05.2019 встановлено, що апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 4 ч.2 ст. 258 ГПК України в частині правильного зазначення дати оскаржуваної ухвали, що є підставою для залишення апеляційної скарги без руху; в порушення вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору за подання вказаної скарги у розмірі 1 921, 00 грн. Крім того, колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору. Також, колегія суддів, розглянувши клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначила, що таке клопотання наразі не може бути розглянуто, оскільки як зазначалось, незрозуміло який саме процесуальний документ оскаржується в апеляційному порядку, що унеможливлює з`ясування питання чи дійсно апеляційна скарга подана після закінчення строків, встановлених ст. 256 ГПК України та взагалі вирішення питання щодо поновлення строку на подання апеляційної скарги. Крім того, суд зауважив, що в заявленому апелянтом клопотанні не наведено жодних підстав пропуску строку на подання апеляційної скарги.

За тим, як встановлено в оскаржуваній ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №910/11045/18, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху була направлена за адресою офіційного місцезнаходження скаржника (що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), а саме: 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ РОБОЧА, будинок 172, приміщення 1, проте повернута підприємством у зв`язку з посиланням на те, що адресат вибув. Будь-яких відомостей щодо наявності у апелянта іншої адреси матеріали справи не містять. При цьому, в апеляційній скарзі скаржником вказано саме зазначену вище адресу.

Пунктом 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз`яснено, якщо ухвалу суду у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що скаржник, як заінтересована сторона, проявивши обачність міг скористатися своїм правом на отримання інформації щодо руху його апеляційної скарги, проте наведеного апелянтом зроблено не було.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції було зазначено, що апелянт має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Застосовуючи відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд апеляційної інстанції зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Однак, як встановлено колегією суддів Північного апеляційного господарського суду, станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали скаржником не усунено недоліків апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З врахуванням викладеного та встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи щодо не усунення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги ТОВ "Тайлон", колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла правомірного висновку про повернення скаржнику апеляційної скарги на підставі ч.2 ст.260 та ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду у загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що касаційна скарга ТОВ "Тайлон" є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Тайлон" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у справі №910/11045/18 на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.

Крім того, судом касаційної інстанції встановлено, що ТОВ "Тайлон" повторно оскаржує судові рішення у справі, а саме ухвали суду про повернення апеляційної скарги, подаючи касаційні скарги із недоліками, без додержання вимог щодо їх форми і змісту відповідно до приписів процесуального законодавства, а тому такі дії відповідача у справі перешкоджають розгляду справи по суті та не можуть бути залишені без реагування касаційного суду.

За приписами частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 2 цієї статті Кодексу наведено перелік дій, які суд може визнати зловживанням процесуальними правами, що суперечить завданню господарського судочинства, проте не встановлює виключного переліку дій, які можуть розцінюватися судом як зловживання правом.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частини 3 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Систематичне звернення ТОВ "Тайлон" із апеляційними та касаційними скаргами, без додержання вимог щодо їх форми і змісту відповідно до приписів процесуального законодавства, розцінюються колегією суддів як дії, спрямовані на затягування розгляду справи, та визнаються зловживанням процесуальними правами учасника справи.

Відповідно ч.4 ст. 43 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Частиною 1 статті 131 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до ТОВ "Тайлон" за зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 235, 287, пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/11045/18 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.07.2019 у вказаній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на 8-и аркушах надіслати скаржнику.

3. Застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" за зловживання процесуальними правами заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 921,00 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тайлон" (49000, м.Дніпро, вул. Робоча, буд. 172, прим. 1, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 1 921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) штрафу.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко