УХВАЛА

м. Київ

19.08.2019Справа № 910/11112/19
За заявою Приватного підприємства Фірма "Волна" про забезпечення позову у справі

за позовом Приватного підприємства Фірма "Волна"

до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору укладеним

Суддя Усатенко І.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство Фірма "Волна" звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про забезпечення позову, долученою до позовної заяви за позовом Приватного підприємства Фірма "Волна" до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору укладеним.

Заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Комунальному підприємству «Київблагоустрій», Департаменту благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або будь-якому іншому підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо демонтажу тимчасової споруди (павільйону), розташованої за адресою: Київ, Дніпровський район, вул. Митрополита Андрея Шептицького, будинок 22 , яка належить ПП Фірма «Волна» - до набрання рішенням суду законної сил.

Заявник посилається на наступні обставини: Приватне підприємство Фірма «Волна» звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання договору укладеним. Предметом даного позову є визнання укладеним Договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою № 01353-19/12 від 04.04.2019 р., згідно з яким Позивач зобов`язується оплатити пайову участь в утриманні об`єкта благоустрою (місце розташування м. Київ, Дніпровський район, вул. Митрополита Андрея Шептицького, будинок 22), на території якого розташована тимчасова споруда (Павільйон, площею 30 кв.м.), функціональне використання якої Заклади швидкого харчування (4/3011), власником якої є Позивач. Відсутність належно оформленого договору щодо пайової участі в утриманні об`єкта благоустрою призводить до неможливості використання Позивачем вказаного павільйону на законних підставах. Як наслідок, 12.04.2019 р. Відповідачем було винесено припис 1908034, яким зобов`язано Позивача демонтувати вказану тимчасову споруду (павільйон) власними силами протягом 3-х робочих днів та попереджено про те, що у разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням не здійснювати заходи щодо виконання припису до вирішення ситуації з продовженням дії Договору (листи ПП Фірма «Волна» б/н від 16.04.2019 р., № 10 від 16.04.2019 р. та № 11 від 17.04.2019 р. - копії додаються). Проте, Відповідачем проігноровано вказані звернення. 17.04.2019 р. Департаментом благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано доручення № 004-2117, яким доручено КП «Київблагоустрій» вжити заходи шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, в тому числі, вказаний павільйон за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Митрополита Андрея Шептицького, будинок 22 , що належить Позивачу. На виконання вказаного доручення КП «Київблагоустрій» вже було здійснено декілька спроб демонтажу вказаної споруди. Остання спроба була вчинена 13.08.2019 р. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову призведе до демонтажу тимчасової споруди (павільйону), чим буде завдано Позивачу значних матеріальних збитків. Заходом забезпечення позову, який належить застосувати в даному випадку, на думку Позивача, є заборона комунальному підприємству «Київблагоустрій», Департаменту благоустрою або будь-якому іншому підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо демонтажу тимчасової споруди (павільйону), розташованої за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Митрополита Андрея Шептицького , будинок 22, яка належить Позивачу.

Розглянувши заяву Приватного підприємства Фірма "Волна" про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява Приватного підприємства Фірма "Волна" про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Заявником вказано про винесення припису, проте не надано доказів того, що відповідачем вчинялись дії, про демонтажу тимчасової споруди. Крім того, заявником не обґрунтовано вжиття заходів забезпечення позову до інших осіб, крім відповідача. З огляду на заявлений предмет позову про визнання договору укладеним, що не пов`язано безпосередньо з обставинами виконання припису та демонтажем тимчасової споруди. Заявником не вказано, яким чином застосовані заходи забезпечення позову щодо заборони вчиняти дії з демонтажу тимчасової споруди сприятимуть виконанню рішення про визнання договору укладеним.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Суд вбачає, що обраний позивачем захід забезпечення позову не є співмірними з предметом заявленого позову.

Отже обраний заявником захід забезпечення позову не пов`язаний з предметом позову, заявленим у справі № 910/11112/19.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідачів не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Приватне підприємство Фірма "Волна".

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству Фірма "Волна" в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/11112/19 шляхом заборони Комунальному підприємству «Київблагоустрій», Департаменту благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) або будь-якому іншому підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вчиняти дії щодо демонтажу тимчасової споруди (павільйону), розташованої за адресою: Київ, Дніпровський район, вул. Митрополита Андрея Шептицького, будинок 22 , яка належить ПП Фірма «Волна» - до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.В.Усатенко