ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 Справа № 917/599/19

Господарський суд Полтавської області у складі судді Сіроша Д.М., при секретарі судового засідання Мусійченко Т.С., розглянув у порядку загального позовного провадження справу за позовом

Фермерського господарства "Сібагро"

до Головного управляння Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання укладеними додаткових угод про поновлення терміну дії договорів оренди

без участі представників сторін.

Обставини справи: Фермерське господарство "Сібагро" звернулося в суд з позовом до Головного управляння Держгеокадастру у Полтавській області, в якому просить:

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області поновити договори оренди земельних ділянок від 12.12.2011 № 32, № 33, № 35, № 36 записи у Державному реєстрі земель про реєстрацію договорів від 04.04.2012 за № 01393 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_1 ), № 01392 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_6 ) шляхом укладення з ФГ "СІБАГРО" (код: 38165553) додаткових угод до таких договорів, які передбачають збільшення строку договору оренди землі до 05.04.2026.

Ухвалою від 22.04.2019 суд залишив вказану позовну заяву без руху, встановив спосіб усунення недоліків у позовній заяві.

Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви, шляхом подання доказів, витребуваних судом в ухвалі від 22.04.2019 та заяви про зміну предмету позову (вх. 4438 від 26.04.2019), в якій просить суд визнати укладеними додаткові угоди між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерським господарством "Сібагро" про поновлення терміну дії договорів від 12.12.2011 № 32, № 33, № 35, № 36 записи у Державному реєстрі земель про реєстрацію договорів від 04 квітня 2012 року за № 01393 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_1 ), НОМЕР_7 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_6 ) кожен окремо в наступних редакціях:

"Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Уютна 23, в особі начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОРЕНДАР - Фермерське господарство "Сібагро", що знаходиться у Полтавській області, Кобеляцькому районі, селі Вишневе, і особі керівника ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області 23.05.2008, з другої сторони склали дану Додаткову угоду до Договору оренди землі № 32, № 33, № 35, № 36 від 12.12.2011 про таке:

1. Поновити термін дії договорів від 12.12.2011 № 32, № 33, № 35, № 36 записи у Державному реєстрі земель про реєстрацію договорів від 04 квітня 2012 року за №01393 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_1 ), №01392 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_6 ) на строк до 05.04.2026.

2. Інші умови договору залишаються без змін та продовжують діяти протягом строку дії Договору.

3. Ця Додаткова угода, є не від`ємною частиною договорів № 32, № 33, № 35, № 36 від 12.12.2011.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем вжито всіх необхідних та можливих заходів для поновлення договорів оренди земельних ділянок, в той же час відповідач безпідставно ігнорує процедуру поновлення договорів та ухиляється від укладення додаткових угод щодо продовження дії зазначених договорів.

Відповідач у відзиві на позов (вх. № 5727 від 28.05.2019) проти позову заперечив, посилався на те, що поновлення спірних договорів є передчасним, зазначив, що орендарем земельних ділянок є громадянин ОСОБА_3 , а лист-повідомлення про поновлення договорів оренди земельних ділянок надано ФГ «Сібагро». Також, відповідач зазначив, що до листа - повідомлення про поновлення договорів оренди земельних ділянок позивачем не додані агрохімічні паспорти земельних ділянок. Крім того, відповідачем повідомлено, що згідно з договором оренди землі № 32 від 12.12.2011, об`єктом оренди є земельна ділянка площею 36,4014 га (рілля), а згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ 018 від 01.08.2018, площа земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 становить 36,4018 га, що суперечить об`єкту оренди, зазначеному у договорі оренди землі;

згідно з договором оренди землі № 33 від 12.12.2011, об`єктом оренди є земельна ділянка площею 25,2506 га, для ведення фермерського господарства, а згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 018 від 31.07.2018 площа земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 становить 25,2505 га, що суперечить об`єкту оренди, зазначеному у договорі оренди землі;

згідно з договором оренди землі № 34 від 12.12.2011 об`єктом оренди є земельна ділянка площею 80,0204 га, з них сіножаті - 22,3141 га та пасовища - 57,7063 га, а згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 01.08.2018 площа земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9 становить 80,0165 га ріллі, що суперечить об`єкту оренди, зазначеному у договорі оренди землі;

згідно з договором оренди землі № 35 від 12.12.2011 об`єктом оренди є земельна ділянка площею 10,5047 га (ріллі), а згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 31.07.2018 площа земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 становить 10,6902 га, що суперечить об`єкту, оренди зазначеному у договорі оренди землі;

згідно з договором оренди землі № 36 від 12.12.2011, об`єктом оренди є земельна ділянка площею 42,0034 га (рілля), а згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 31.07.2018 площа земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_6 становить 42,0037 га ріллі, що суперечить об`єкту оренди зазначеному у договорі оренди землі.

Крім того, відповідачем повідомлено, що за інформацією відділу у Кобеляцькому районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (лист від 13.08.2018 №135/407-18):

- згідно з державним актом на право постійного користування землею серія НОМЕР_10 , виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Мічуріна Чорбівської сільської ради земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 10,6902 га відноситься до земель постійного користування;

- згідно з державним актом на право постійного користування землею серія НОМЕР_11 , виданого колективному сільськогосподарському підприємству «Перемога» Красненської сільської ради земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_6 площею 42,0037 га відноситься до земель постійного користування.

До того ж, відповідач повідомляв гр. ОСОБА_3 про те, що Головне управління не має наміру продовжувати договірні відносини.

10.06.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 5959).

Ухвалою від 13.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду (з урахванням заяви про зміну позовних вимог) і відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 04.06.2019 - 9:00.

Ухвалою від 13.05.2019 суд відмовив у задоволенні зави про забезпечення позову.

18.07.2019 суд постановив ухвалу про забезпечення позову.

Ухвалою від 16.07.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 13.08.19 11:00.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

12.12.2011 між громадянином ОСОБА_3 та Кобеляцькою районною державною адміністрацією, в особі голови Таранушича А.О. укладені договори оренди земельних ділянок від 12.12.2011 за № № 32, 33, 34, 35, 36. про реєстрацію зазначених договорів у Державному реєстрі земель вчинено відповідні записи від 04.04.2012.

Відповідно до пункту 1 договору оренди землі № 32 від 12.12.2011 Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Вільховатської сільської ради Кобеляцької району Полтавської області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 36,4014 га (рілля), що знаходиться за межами населених пунктів на території Вільховатської сільської ради Кобеляцької району Полтавської області (пункт 2 договору).

Відповідно до пункту 2 договору оренди землі № 33 від 12.12.2011 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 25,2506 га (рілля), що знаходиться за межами населених пунктів на території Вільховатської сільської ради Кобеляцької району Полтавської області

Відповідно до пункту 2 договору оренди землі № 35 від 12.12.2011 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 10,5047 га, розташована за межами населених пунктів на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Відповідно до 2 договору оренди землі № 36 від 12.12.2011 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 42,0034 га (рілля), що знаходиться за межами населених пунктів на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Зазначені договори укладені строком на 7 років.

23.07.2018 Фермерське господарство «Сібагро» звернулось до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з листом-повідомленням (ф-10597/0/25-18) про поновлення договорів оренди земельних ділянок №№ 32, 33, 35, 36, укладених між громадянином ОСОБА_3 та Кобеляцькою районною державною адміністрацією 12.12.2011.

08.08.2018 від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшла відповідь №32-16-0.332-4715/2-18 на лист-повідомлення ФГ «Сібагро» про поновлення договорів оренди земельних ділянок від 23.07.2018, в якій зазначено, що для поновлення договорів оренди земельних ділянок не має правових підстав з огляду на наступне:

1) лист-повідомлення про поновлення договорів оренди земельних ділянок

подано передчасно;

2) вказано на неналежність суб`єкта подання повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі;

3) наголошено на необхідності подачі агрохімічних паспортів земельних ділянок.

Позивач вважає посилання ГУ Держгеокадастру у Полтавській області на передчасність звернення, як на підставу відмови необґрунтованою, оскільки Законом встановлений лише кінцевий строк для такого звернення - не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі»).

Фермерське господарство «Сібагро» до документів, які були подані 23.07.2018, додатково супровідним листом від 07.08.2018 подало копії агрохімічних паспортів полів.

Розглянувши супровідний лист, що був поданий позивачем 07.08.2018, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області надано відповідь від 20.08.2018 № 6770/0/26-18, в якій зазначено про відсутність правових підстав для поновлення договорів оренди земельних ділянок, оскільки площі земельних ділянок згідно з витягами з Державного земельного кадастру відрізняються від тих, що зазначені в договорах оренди землі № 32, 33, 35, 36. Проте, як зазначає позивач, цільове призначення земельних ділянок, які були предметом договорів №№ 32, 33, 35, 36 не змінювалось, як не змінились і їх межі у розумінні частини 9 статті 33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки фактично існування цих земельних ділянок в дійсних межах не припинилось і вони продовжують існувати як об`єкти цивільних прав.

01.03.2019 ФГ «Сібагро» повторно звернулося до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області з листом - повідомленням про поновлення договорів оренди землі №№ 32, 33, 35, 36 Ф-2606/0/25-19, в якому відповідачеві роз`яснено, що ФГ «Сібагро» є належним суб`єктом подання повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі.

05.03.2019 від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надійшла відповідь №1435/0/26-19, у якій знову зазначено про відсутність правових підстав для поновлення договорів оренди земельних ділянок, як на підстави для відмови відповідач послався на те, що подані ФГ «Сібагро» витяги з Державного земельного кадастру є недійсними, оскільки пройшло 3 місяці з моменту їх видачі, а також на те, що згідно з витягами з Державного земельного кадастру площі земельних ділянок відрізняються від тих, що зазначені в договорах оренди землі №№ 32, 33, 35, 36.

Як зазначає позивач, ФГ «Сібагро» взагалі не зобов`язано було подавати витяги з Державного земельного кадастру при зверненні з листами-повідомленнями про поновлення договорів земельних ділянок, оскільки закон не ставить такої вимоги. Крім того, стверджує, що незважаючи на розбіжності щодо площі земельних ділянок, зазначених у договорах та витягах, у процедурі поновлення договорів оренди йде мова про ті ж самі земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що і зазначені у самих договорах оренди землі, тому такі зазначені розбіжності можуть бути скориговані у відповідності до даних земельного кадастру. Тобто, у даному випадку Фермерським господарством «Сібагро» не змінювалось ні цільове призначення земельних ділянок, ні їх межі.

Крім того, позивач зазначає, що відповіді ГУ Держгеокадастру у Полтавській області №32-16-0.332-4715/2-18, №6770/0/26-18, № 1435/0/26-19 про відсутність підстав для задоволення, поданих ФГ «Сібагро» листів-повідомлень про поновлення договорів оренди земельних ділянок, не можна розцінювати як офіційний документ, який породжує правові наслідки, оскільки Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521 визначено, що юридичною формою рішень такого органу, тобто офіційним письмовим документом, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, а отже актом ненормативного характеру (актом індивідуальної дії) є накази. На це звертає увагу і Вищий господарський суд України у Постанові від 12.01.2017 у справі №912/1854/16.

З огляду на викладене, позивач вважає неправомірним ухилення орендодавця від укладення додаткових угод про поновлення договорів оренди землі.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 33 Закону України Про оренду землі по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі може бути реалізоване шляхом двох окремих правових підстав: перша наведена у частинах 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», друга - у частині 6 вказаної статті.

За змістом частин 1-5 вказаної статті, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" узгоджується з положеннями статті 777 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. За змістом вказаної статті Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк.

Отже, частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачають, що орендар ініціює питання поновлення договору оренди землі на новий строк шляхом направлення орендодавцю листа-повідомлення та проекту додаткової угоди. Отримавши зазначений лист-повідомлення та проект додаткової угоди, орендодавець вчиняє ряд юридично значимих дій, а саме: перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Як встановлено судом, на виконання вимог вказаної норми та умов договорів оренди землі позивач своєчасно (23.07.2018) листом повідомив ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про намір поновити договори оренди землі та надав проекти додаткових угод.

Будь-яких заперечень стосовно істотних умов спірних договорів оренди землі відповідач не надав.

Крім того, як убачається з наданих доказів, позивач є добросовісним користувачем спірних земельних ділянок і протягом дії договорів належно виконував зобов`язання щодо сплати орендної плати.

З огляду на текст позовної заяви (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) суд вважає, що позивачем ініційовано механізм поновлення строку договору оренди, встановлений саме частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами статей 641-642 вказаного Кодексу визначено порядок подання пропозиції до укладення договору (оферта) та її прийняття (акцепт). Так, пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття, а відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Наслідком реалізації правового механізму погодження істотних умов договору оренди, передбаченого частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" є або продовження договору у зв`язку з погодженням між сторонами його істотних умов (таких же або інших), або припинення переважного права орендаря внаслідок їх непогодження (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі"). При цьому у випадку не укладення з вини орендодавця додаткової угоди до договору на погоджених між сторонами умовах орендар має правові підстави для захисту свого права в суді і таке право реалізовується шляхом подання позову про визнання додаткової угоди до договору оренди про продовження строку його дії укладеною.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

В силу статті 15 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за користування земельною ділянкою є істотною умовою договору оренди землі. Статтею 21 вказаного Закону передбачено, що розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Суд відхиляє посилання відповідача, як на підставу відмови в поновленні договорів оренди землі, відсутність агрохімічних паспортів та витягів з Державного земельного кадастру, оскільки Закон України «Про оренду землі» не передбачає подання орендарем в обов`язковому порядку інших додаткових документів до листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі, крім проекту додаткової угоди. За таких обставин, відмова відповідача у поновленні дії договорів із зазначених підстав є неправомірною.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 18.12.2018 № 924/1122/17 та від 29.11.2018 № 922/621/18.

Крім того, суд відхиляє доводи відповідача стосовного того, що поновлення спірних договорів є передчасним, оскільки Законом встановлений лише кінцевий строк для такого звернення.

Також судом відхиляються доводи відповідача стосовно того, що ФГ Сібагро» є неналежним суб`єктом подання повідомлення про намір скорисатися переважним правом на укладення договорів оренди землі, виходячи з наступного.

Як досліджено судом, спірні договори оренди землі №№ 32, 33, 36 від 12.12.2011 укладались між громадянином ОСОБА_3 та Кобеляцькою районною державною адміністрацією, в особі голови ОСОБА_4 , але земельні ділянки, що є предметом договорів спірних договорів від 12.12.2011 отримувались ОСОБА_3 в оренду з метою її обробки та використання у складі Фермерського господарства «Сібагро». З аналізу норм статей 1, 5 ,7, 8, 12 ЗУ «Про фермерське господарство» убачається, що з моменту утворення фермерського господарства земельна ділянка, яка надана особі для цього, автоматично переходить у користування до господарства. З цього часу саме фермерське господарство, а не його засновник, несе всі права та обов`язки землекористувача (саме ФГ «Сібагро» сплачувало орендну плату за користування даними земельним ділянкам за весь час дії договорів і частково сплатило орендну плату за 2019 рік). Зокрема, такої ж позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду України у Постановах від 13.03.2018 у справі №348/992/16-ц та від 20.06.2018 у справі №317/2520/15-ц.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на не співпадіння розміру земельних ділянок у договорах оренди землі №№ 32, 33, 34, 36 та у відомостях Державного земельного кадастру, оскільки з матеріалів справи убачається, що позивачем не змінювалось ні цільове призначення земельної ділянки, ні її межі. При цьому площі земельних ділянок заокруглено до сотих. До того ж, розмір орендованих земельних ділянок за даними Державного земельного кадастру є меншим, а не більшим за розмір земельних ділянок, зазначений у договорах, розмір об`єкту оренди може бути скоригований у відповідності до даних земельного кадастру. Зазначене не потребує укладення нового договору оренди.

Враховуючи те, що позивачем дотримані усі умови для поновлення договорів оренди землі, визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», щодо звернення до відповідача в установлений термін з проханням поновити договори та те, що відповідачем не надані заперечення щодо істотних умов спірних договорів, суд дійшов висновку задовольнити позов в частині визнання укладеними додаткових угод про поновлення терміну договорів оренди землі від 12.12.2011 № 32, № 33, № 36, записи у Державному реєстрі земель про реєстрацію договорів від 04.04.2012 за №01393 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_1 ), №01392 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2 ), № НОМЕР_5 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_6 ) на строк до 05.04.2026, шляхом визнання укладеною додаткової угоди, на умовах, запропонованих позивачем.

Проте вимога позивача про визнання поновленим договору № 35 оренди земельної ділянки площею 10,6902 га, кадастровий № :00:001:0037, шляхом визнання укладеною додаткової угоди, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 79 та 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Згідно з договором оренди землі № 35 від 12.12.2011, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Кобеляцькому районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.04.2012 за № 01390 об`єктом оренди є земельна ділянка площею 10,5047 га (рілля), для ведення фермерського господарства, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Проте згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 31.07.2018 площа земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 становить 10,6902 га, що не відповідає об`єкту оренди, згідно з зазначеним договором оренди землі, що є істотною умовою договору оренди землі.

Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 10,5047 га, тобто фактично позивач запропонував змінити предмет оренди, проте додаткової угоди сторонами не укладено.

Як встановлено частиною 14 статті 33 Закону України «Про оренду землі», у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Наведена правова позиція, викладена в Постанові від 25.05.2016 №3-312гс16, відповідно до якої, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів, що відбулося в справі, після укладення договору оренди земельних ділянок, унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому частинами 1, 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Верховний Суд України дійшов висновку, що підстави для визнання переважного права на поновлення договору оренди та поновлення його на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити. При цьому, слід зазначити, що причини зміни площі земельної ділянки значення не мали.

В матеріалах справи відсутні відомості внесення змін до існуючого договору № 35 від 12.12.2011 в контексті приведення його у відповідність до даних про орендовану позивачем земельну ділянку, вміщених у Державному земельному кадастрі, зокрема, щодо загальної площі земельної ділянки.

Отже, зміна об`єкта оренди виключає можливість пролонгації договору на тих же умовах, а потребує укладення нового правочину щодо нового (зміненого) предмета договору.

За таких обставин суд відмовляє в позові в частині вимог щодо визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі № 35 від 12.12.2011.

Згідно з статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати укладеними додаткові угоди між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та Фермерським господарством "Сібагро" про поновлення терміну дії договорів від 12.12.2011 № 32, № 33, № 36 записи у Державному реєстрі земель про реєстрацію договорів від 04.04.2012 за №:

01393 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_1 );

НОМЕР_7 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2 );

НОМЕР_5 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_12 : НОМЕР_13 ) кожен окремо в наступних редакціях:

"Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, що розташований за адресою: м. Полтава, вул. Уютна 23, в особі начальника відділу розпорядження землями сільськогосподарського призначення ОСОБА_1 , з однієї сторони, та ОРЕНДАР - Фермерське господарство "Сібагро", що знаходиться у Полтавській області, Кобеляцькому районі, селі Вишневе, і особі керівника ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_8 , виданий Кобеляцьким РВ УМВС України в Полтавській області 23.05.2008, з другої сторони склали дану Додаткову угоду до Договору оренди землі № 32, № 33, № 35, № 36 від 12.12.2011 про таке:

1. Поновити термін дії договорів від 12.12.2011 № 32, № 33, № 35, № 36 записи у Державному реєстрі земель про реєстрацію договорів від 04 квітня 2012 року за №01393 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_1 ), № НОМЕР_7 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_4 ), № НОМЕР_5 (кадастровий № земельної ділянки НОМЕР_6 ) на строк до 05.04.2026

2. Інші умови договору залишаються без змін та продовжують діяти протягом строку дії Договору.

3. Ця Додаткова угода, є не від`ємною частиною договорів № 32, № 33, № 35, № 36 від 12.12.2011".

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (36039, Полтавська область, Полтавський район, м. Полтава, вул. Уютна, 23, м. Полтава, ) на користь фермерського господарства «Сібагро» (39213, Полтавська область, Кобеляцький район, с. Вишневе, ) 960,50 грн судового збору

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 22.08.2019.

Суддя Д.М. Сірош