ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/352/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

позивача (скаржника) - адвокат Оніщук В.М.

відповідача - адвокат Писаренко А.М.

третьої особи (скаржника) - адвокат Лисенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 22.04.2019

у справі № 925/352/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до Публічного акціонерного товариства "УМАНЬГАЗ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Уманського Комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго"

про стягнення 110 101 385,24 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулося в Господарський суд Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "УМАНЬГАЗ", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", на стороні відповідача - Уманське Комунальне підприємство "Уманьтеплокомуненерго" про стягнення з відповідача 110 101 385,24 грн.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

2. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.11.2018 у справі №925/352/18 позов задоволено повністю.

3. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у даній справі апеляційну скаргу задоволено. Рішення Господарського суду Черкаської області від 08.11.2018 у справі №925/352/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

5. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

5.1 Позивач є оператором газотранспортної системи ? суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 19 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", ліцензія на здійснення такої діяльності серія АЕ №194511 від 11.03.2013).

5.2 17.12.2015 між позивачем, як оператором, та відповідачем, як замовником, укладено договір транспортування природного газу № (далі за текстом - Договір), який відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497.

5.3 В п.17.1 Договору передбачено, що останній набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2017, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

5.4 Оскільки жодна із сторін Договору не заявила про припинення його дії чи про перегляд умов Договору, останній продовжує свою дію до 31.12.2018.

5.5 Умовами укладеного між сторонами Договору передбачено, що:

- позивач надає відповідачу послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених у цьому договорі, а відповідач сплачує позивачу встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (пункт 2.1);

- послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (пункт 2.2);

- послугами, які можуть бути надані відповідачу за цим договором, зокрема, є послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування; пункт 2.3);

- відповідач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (пункт 2.6);

- відповідач зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг: дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом ГТС, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси (пункт 4.1);

- у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу ГТС (пункт 9.1);

- вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою з урахуванням коефіцієнту компенсації, що дорівнює 1.2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (пункт 9.2);

- позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів (пункт 9.4);

- послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого Відповідачем відповідно до Кодексу ГТС та розділу IX цього Договору (пункт 11.4).

- у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором (пункт 13.1);

- у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених Договором, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5).

5.6 За твердженням позивача, за результатами здійснення процедури алокації відповідача ним встановлено наявність у відповідача негативних місячних небалансів у січні, лютому, квітні, травні, липні, серпні, вересні, жовтні та грудні 2017, а саме:

- у січні 2017 обсяг негативного небалансу склав 4 788,445 тис. куб. м (711,894 тис. куб. м + 4 076,551 тис. куб. м);

- у лютому 2017 обсяг негативного небалансу - 4 104,524 тис. куб. м;

- у квітні 2017 обсяг негативного небалансу - 183,097 тис. куб. м;

- у травні 2017 обсяг негативного небалансу - 96,928 тис. куб. м;

- у липні 2017 обсяг негативного небалансу - 31,827 тис. куб. м;

- у серпні 2017 обсяг негативного небалансу - 65,837 тис. куб. м;

- у вересні 2017 обсяг негативного небалансу - 89,800 тис. куб. м;

- у жовтні 2017 обсяг негативного небалансу - 684,047 тис. куб. м;

- у грудні 2017 обсяг негативного небалансу - 516,611 тис. куб. м.

5.7 Позивач вважає, що відповідач, як Оператор ГРМ, безпідставно відніс на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обсяги природного газу, несанкціоновано відібрані споживачем - Уманським КП "Уманьтеплокомуненерго" з газорозподільної системи у січні та лютому 2017. Крім того, обсяги негативних місячних небалансів відповідача утворилися не лише внаслідок наведених випадків несанкціоновано відібраного природного газу з газорозподільної системи відповідача, а також і внаслідок відбору природного газу відповідачем з точки виходу з газотранспортної системи для власних виробничих потреб відповідача (в алокаціях (звітах) такі обсяги вказані в рядку "ВТВ, нормативні втрати газорозподільного підприємства").

5.8 Виявлені позивачем обсяги небалансів підтверджуються звітами про надані послуги з транспортування, звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу відповідача, довідками "Інформація про надходження на точках входу, та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених Оператором газорозподільних мереж, з зазначенням обсягів небалансу за 2017 рік" за відповідні місяці, в яких вказано обсяги природного газу, що були подані відповідачем через точки входу до газотранспортної системи та відібрані відповідачем з точок виходу з газотранспортної системи у відповідні періоди, різниця між такими поданими та відібраними обсягами природного газу, а також відсоткове вираження небалансу від загального обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, що використовується для визначення коефіцієнту компенсації для вирахування вартості послуг балансування згідно з пунктом 9.2 Договору (К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1.2, при розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1).

5.9 Відповідно до умов Договору та Кодексу ГТС позивачем було складено односторонні акти про надання послуг балансування з додатками до них із розрахунком вартості послуг балансування та рахунками на оплату послуг.

5.10 Листами №2025/12 від 15.02.2017, №5917/12 від 15.05.2017, №1001вих-17-903/1001.14 від 31.05.2017, №1001вих-17-964/1001.14 від 31.05.2017, №1001вих-17-1499/1001.14 від 15.06.2017, №1001вих-17-1975/1001.14 від 27.06.2017, №1001вих-17-3716 від15.08.2017, №1001вих-17-4324 від 14.09.2017, №1001вих-17-5084 від 13.10.2017, №1001вих-17-5864 від 14.11.2017, TSOвих-18-26 від 14.01.2018 позивач повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання наявних у нього негативних місячних небалансів за січень, лютий, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2017 з наданням відповідних актів про надання послуг балансування обсягів природного газу, розрахунків вартості до таких актів та рахунків на загальну суму 110 020 745,35 грн. Окрім того, на виконання приписів п.4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС, в редакції чинній після 28.04.2017, позивач надав відповідачу звіти по точкам входу/виходу відповідача (звіт про надані послуги з транспортування) за вказані місяці 2017.

5.11 За твердженням позивача, з моменту отримання відповідачем актів про надання послуг балансування, рахунків на їх оплату та звітів по точкам входу/виходу відповідача у останнього Відповідача згідно з п.9.4 Договору та п.4 глави 4 Розділу XIV Кодексу ГТС виникли зобов`язання з оплати таких послуг у строк, що не перевищує п`яти банківських днів з дня отримання зазначених документів.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

6. 22.05.2019 Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось через Північний апеляційний господарський суд до Верховного Суду із касаційною скаргою 1001ВИХ-19-2243 від 22.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18, підтвердженням чого є відбиток вхідного штампу Північного апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги.

7. 10.06.2019 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 1001ВИХ-19-2243 від 22.05.2019 разом зі справою № 925/352/18 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 925/352/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.06.2019.

9. Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 925/352/18 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 1001ВИХ-19-2243 від 22.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019. Призначено розгляд касаційної скарги на 13.08.2019 о 10:00 год.

10. 22.05.2019 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою № 14/4-1522В від 21.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18, підтвердженням чого є накладна відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

11. 10.06.2019 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"№ 14/4-1522В від 21.05.2019 разом зі справою № 925/352/18 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 925/352/18 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Огородніка К.М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 24.06.2019.

13. Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2019 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/4-1522В від 21.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги до 12.07.2019 шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 233 400,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18.

14. 10.07.2019 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучило оригінал документу (платіжного доручення № 7006101 від 04.07.2019), що підтверджує сплату судового збору в розмірі 1 233 400,00 грн за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18.

15. Ухвалою Верховного Суду від 11.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 925/352/18 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/4-1522В від 21.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019. Об`єднано в одне касаційне провадження касаційні провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/4-1522В від 21.05.2019 та за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 1001ВИХ-19-2243 від 22.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18. Призначено розгляд касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/4-1522В від 21.05.2019 на 13.08.2019 о 10:00 год.

16. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 12.08.2019 № 29.3-02/1810, у зв`язку з перебуванням судді Погребняка В.Я. у відпустці, відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/352/18.

17. Витягами з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 12.08.2019 справу № 925/352/18 розподілено колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Огородніка К.М.

18. У зв`язку зі зміною колегії суддів, ухвалою Верховного Суду від 12.08.2019 прийнято касаційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18, колегією суддів Касаційного господарського суду у складі: Білоуса В.В. - головуючого, суддів: Васьковського О.В., Огородніка К.М. до свого провадження.

Короткий зміст вимог касаційних скарг з узагальненими доводами осіб, які подали касаційні скарги.

19. Не погоджуючись з прийнятою постановою, АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та АТ "Укртрансгаз" подано касаційні скарги, в яких останні просять скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

20. Касаційні скарги мотивовано наступним.

20.1 Висновки суду апеляційної інстанції про відсутність в АТ ''Укртрансгаз'' права на коригування фактичних даних первинних документів про надання послуг балансування є необґрунтованими та свідчать про неправильне застосування судом норм матеріального права.

20.2 Висновки суду апеляційної інстанції щодо порушення позивачем строку для оформлення наданих послуг балансування є необґрунтованими.

20.3 Судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права під час визначення Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" постачальником природного газу у відповідні періоди для споживачів та щодо підстав вважати відбір такими споживачами несанкціонованим.

20.4 Висновки суду апеляційної інстанції про неправильне застосування позивачем коефіцієнту 1,2 при визначенні вартості послуг балансування є необґрунтованими.

20.5 Суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки факту невиконання Уманським комунальним підприємством ''Уманьтеплокомуненерго'' вимог пункту 17 постанови Кабінету Міністрів України № 758.

20.6 Судом апеляційної інстанції не було враховано, що договори постачання природного газу не містять жодної норми, яка б встановлювала безумовний обов`язок Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подавати номінацію щодо Уманського комунального підприємства ''Уманьтеплокомуненерго'' у випадку невиконання останнім постанови № 758 від 01.10.2015.

20.7 Висновки суду апеляційної інстанції про те, що Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було зобов`язане видати номінацію з посиланням на розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 № 742-р є необґрунтованими.

20.8 Судом апеляційної інстанції не доведено факт споживання природного газу Уманським комунальним підприємством ''Уманьтеплокомуненерго'' з ресурсу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в січні та лютому 2017.

20.9 Суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки доводам та вимогам позивача та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а також не дослідив наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності.

20.10 Надаючи оцінку правомірності дій Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" при видачі номінацій, суд апеляційної інстанції вийшов за межі предмета доказування у даній справі.

21. АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано відзив на касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" в якому останнє просить задовольнити касаційну скаргу.

22. Представники скаржників в судовому засіданні 13.08.2019 підтримали касаційні скарги з підстав викладених в них.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

23. АТ "УМАНЬГАЗ" подано відзив на касаційні скарги в якому останнє просить залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

24. Представники АТ "УМАНЬГАЗ" в судовому засіданні 13.08.2019 заперечив проти касаційних скарг з підстав викладених у відзиві.

Позиція Верховного Суду

25. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню.

26. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

27. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

28. Умови, за яких надаються послуги балансування, визначені в пп.2 п.7 глави 3 Розділу XІV Кодексу ГТС, згідно з яким негативний місячний небаланс, що виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором ГТС за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

29. Кодексом ГТС на позивача, як оператора ГТС, покладено обов`язок здійснення фізичного балансування, чим є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. Якщо замовник послуг транспортування відбирає з газотранспортної системи природний газ в обсягах більших ніж ним були подані до системи, позивач для забезпечення фізичного балансування здійснює комерційне балансування, яким є діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

30. Для фізичного балансування, а саме забезпечення співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу, позивач у випадку виявлення різниці між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (небаланс), здійснює комерційне балансування, завдяки якому відновлюється співвідношення обсягів природного газу в газотранспортній системі.

31. Небалансом є різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації. Для виявлення у газотранспортній системі небалансів обсягів природного газу позивач здійснює алокацію - віднесення оператором ГТС обсягу природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників. При здійсненні алокації оператор ГТС використовує в т.ч. фактичні дані стосовно обсягів природного газу, які були передані через точку виходу з газотранспортної системи до суміжних систем - інших газотранспортних систем, газорозподільних систем, газосховищ, установок LNG, систем суміжного газовидобувного підприємства, інших систем, що мають фізичне з`єднання з газотранспортною системою (п. 5 глави 1 Розділу 1 Кодексу ГТС).

32. Алокація фактичних обсягів природного газу по кожному замовнику послуг транспортування, поданих (отриманих) ним у точці входу та відібраних (переданих) ним у точці виходу за певний розрахунковий період, здійснюється оператором газотранспортної системи та доводиться ним до замовника послуг транспортування відповідно до вимог розділу XIV Кодексу ГТС (п.1 глави 1 Розділу XII Кодексу ГТС).

33. Оператор ГТС при визначенні алокації по точці входу або точці виходу ґрунтується на:

- даних номінацій / місячних номінацій / реномінацій, поданих замовником послуг по точці входу та по точці виходу;

- даних торгових операцій між оптовими продавцями та оптовими покупцями (постачальниками) у віртуальних торгових точках входу/виходу, які адмініструє оператор газотранспортної системи;

- даних суміжних операторів, суміжних газовидобувних підприємств, газовидобувних підприємств, прямого споживача;

- даних комерційних вузлів обліку, встановлених у фізичних точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, та комерційних вузлів обліку, встановлених на об`єктах замовників послуг транспортування чи їх контрагентів (споживачів), з урахуванням вимог та особливостей, передбачених цим розділом (п. 2 глави 1 Розділу XII Кодексу ГТС).

34. Для забезпечення належного виконання оператором газотранспортної системи процедури алокації оператори газорозподільних систем, суміжні газовидобувні підприємства, газовидобувні підприємства, підключені безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG зобов`язані надавати інформацію про обсяги подачі та/або відбору природного газу за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на його веб-сайті та у строки, визначені цим Кодексом. При цьому відповідальність за правильність наданої інформації несуть надавачі такої інформації (п.3 глави 1 Розділу XII Кодексу ГТС).

35. Оператор ГТС визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу за цей газовий місяць (п. 1 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

36. Місячний небаланс розраховується оператором ГТС до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор ГТС (п. 2 глави 3 розділу XIV Кодексу ГТС).

37. Згідно з п. п. 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

38. Відповідач у даній справі у спірних правовідносинах, крім статусу замовника послуг транспортування природного газу, має також статус оператора газорозподільних систем (далі за текстом - Оператор ГРМ), тобто є суб`єктом господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

39. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач, як Оператор ГРМ, надавав позивачу інформацію про фактичний обсяг споживання природного газу кожним споживачем, об`єкти якого підключені до його газорозподільної системи, що відображено у наданих позивачеві щомісячних зведених алокаціях відповідача про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу відповідача, між замовниками послуг транспортування (постачальниками) за січень, лютий, квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2017, реєстрах обсягів природного газу, використаних споживачами по договорах з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" із мереж відповідача в січні та лютому 2017, в розрізі кінцевих споживачів. Вказані алокації (звіти) відповідача містять фактичні обсяги споживання газу споживачами, що отримують природний газ з газорозподільної системи, за попередній газовий місяць, а також вказані постачальники таких обсягів природного газу для споживачів з інформацією про підтверджений та фактично спожитий обсяг природного газу.

40. Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до п.9.4 Договору позивач (оператор) до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу (замовнику) на електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п`яти банківських днів.

41. Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідні документи надсилалися позивачем засобами поштового зв`язку рекомендованими листами з повідомленням про вручення, а не на електронну адресу, і з порушенням встановленого в п.9.4 Договору строку, зокрема:

- відповідний розрахунок та рахунок-фактуру за січень 2017 позивач направив 20.02.2017, а відповідач отримав - 24.02.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за лютий 2017 позивач направив 08.06.2017, а відповідач отримав - 13.06.2017;

- скоригований розрахунок та рахунок-фактуру за січень 2017 позивач направив 07.06.2017, а відповідач отримав - 13.06.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за квітень 2017 позивач направив 17.05.2017, а відповідач отримав - 23.05.2017;

- скоригований розрахунок та рахунок-фактуру за квітень 2017 позивач направив 05.07.2017, а відповідач отримав - 12.07.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за травень 2017 позивач направив 17.06.2017, а відповідач отримав - 21.06.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за липень 2017 позивач направив 18.08.2017, а відповідач отримав - 28.08.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за серпень 2017 позивач направив 19.09.2017, а відповідач отримав - 26.09.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за вересень 2017 позивач направив 19.10.2017, а відповідач отримав - 24.10.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за жовтень 2017 позивач направив 16.11.2017, а відповідач отримав - 30.11.2017;

- розрахунок та рахунок-фактуру за грудень 2017 позивач направив 17.01.2018, а відповідач отримав - 25.01.2018.

42. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не було дотримано порядку і строків надіслання відповідачу розрахунків вартості послуг балансування та рахунків-фактур у спірному періоді.

43. З огляду на викладене, доводи скаржників (пункти 20.1, 20.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими.

44. Доводи скаржників (пункти 20.3, 20.7 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

44.1 Судом апеляційної інстанції встановлено, що в алокаціях за вказаний період відповідач зазначав про те, що газ у об`ємах 4 076,551 тис. куб. м та 4 104,524 тис. куб. м спожитий КП "Уманьтеплокомуненерго", постачальником якого є ПАТ "НАК "Нафтогаз України", про що свідчать наявні в матеріалах справи договори постачання природного газу №2329/1617-ТЕ-36 від 06.09.2016 та №2567/1617-БО-36 від 31.10.2016, укладені між КП "Уманьтеплокомуненерго" (споживачем) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (постачальником). Названі договори були укладені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період)".

44.2 Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами названих договорів передбачалося постачання природного газу у періоді з 01.10.2016 по 31.03.2017 та визначався обсяг постачання газу помісячно у вказаному періоді (п.2.1 договорів). В матеріалах справи наявні акти приймання-передачі газу за січень та лютий 2017 року із зазначенням об`єму спожитого природного газу у розмірі 4 076,551 тис. куб. м та 4 104,524 тис. куб. м, які підписані КП "Уманьтеплокомуненерго" та направлялися на підпис постачальнику - ПАТ "НАК "Нафтогаз України". Однак ПАТ "НАК "Нафтогаз України" повернув вказані акти та відмовився від їх підписання, пославшись на відсутність підтвердження планових обсягів (номінацій) природного газу у вказаному періоді.

44.3 Статтею 10 Закону України ''Про теплопостачання'' передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать розробка та реалізація державної політики у сфері теплопостачання, вирішення інших питань у сфері теплопостачання відповідно до законів України.

44.4 Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

44.5 Положенням "Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 (чинне на момент виникнення спірних правовідносин), покладено на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та в порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення. Постачання природного газу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 17 Положення).

44.6 Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року" (п.п.1, 2) для забезпечення безперебійного постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та постачальникам природного газу до початку опалювального сезону 2016/17 року (далі - опалювальний сезон) видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2016 №357 "Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії" (Офіційний вісник України, 2016, №46, ст. 1666), та з дотриманням принципу недискримінації. Операторам газорозподільних систем до початку опалювального сезону забезпечити постачання природного газу на джерела теплової енергії теплогенеруючих і теплопостачальних організацій.

44.7 Отже, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що на підставі вказаного розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", яке є обов`язковим до виконання, на ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та постачальників природного газу покладено обов`язок видати номінації теплогенеруючим і теплопостачальним організаціям ще на початку опалювального сезону. При цьому, хоча у названому розпорядженні міститься вказівка на обов`язок надати номінації до початку опалювального сезону, але це не свідчить про обмеження його періодом, який закінчується із початком опалювального сезону, оскільки встановлений обов`язок полягає у забезпеченні належної підготовки до опалювального сезону та забезпечення природним газом протягом усього сезону. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.06.2018 №904/5621/17.

44.8 Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що виникнення в точці виходу до газорозподільної системи відповідача (оператора ГРМ) неврегульованого негативного небалансу обсягів природного газу за січень та лютий 2017 відбулося внаслідок дій ПАТ "НАК "Нафтогаз України" щодо ненадання споживачу - КП "Уманьтеплокомуненерго" номінації на плановий обсяг газу на вказаний період. Проте вказана обставина не звільняла ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від обов`язку постачати природний газ зазначеному споживачу за укладеними між ними договорами постачання природного газу.

44.9 Також, оскільки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" наділене спеціальними обов`язками щодо постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, бюджетними установами/організаціями, є ліцензіатом та монополістом з постачання природного газу, то суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що на підставі відповідних договорів постачання природного газу та спеціальних нормативних актів, якими є Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, Правила постачання природного газу та розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.10.2016 №742-р "Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року", ПАТ "НАК "Нафтогаз України" зобов`язане постачати природний газ, у тому числі КП "Уманьтеплокомуненерго", як виробнику теплової енергії, шляхом своєчасної видачі номінацій, і це є обов`язком ПАТ "НАК "Нафтогаз України", а не правом.

44.10 Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №904/5621/17, у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №911/656/17 та від 14.05.2018 у справі №926/680/17.

44.11 З огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що можливість відбору КП "Уманьтеплокомуненерго" із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасної видачі номінацій, тобто видача ПАТ "НАК "Нафтогаз України" номінацій є однією з гарантій безперебійного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон.

44.12 Тому невидача або несвоєчасна видача номінацій ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є неправомірною та унеможливлює безперешкодне отримання КП "Уманьтеплокомуненерго" необхідних обсягів природного газу, оскільки, у тому числі, може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання відповідачем послуг з розподілу природного разу у зв`язку з неотриманням від ПАТ "НАК "Нафтогаз України", як постачальника газу, підтверджених обсягів природного газу для КП "Уманьтеплокомуненерго".

44.13 З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що наведені обставини у їх сукупності свідчать про відсутність несанкціонованого відбору природного газу з ГТС, оператором якої є позивач, споживачем - КП "Уманьтеплокомуненерго" у січні та лютому 2017 та, як наслідок, неправомірності віднесення на відповідача (оператора ГРМ) негативного небалансу у вказаному об`ємі та відшкодування витрат з оплати наданих послуг балансування у сумі 42 160 753,18 грн. за січень 2017 та 45 333 646,38 грн. за лютий 2017.

45. Доводи скаржників (пункт 20.4 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

45.1 Судом апеляційної інстанції встановлено, що негативний місячний небаланс у квітні 2017 склав об`єм у розмірі 183,097 тис. куб. м, у травні - 96,928 тис. куб. м, у липні - 31,827 тис. куб. м, у серпні - 65,837 тис. куб. м, у вересні - 89,800 тис. куб. м, у жовтні - 684,047 тис. куб. м, у грудні - 516,611 тис. куб. м.

45.2 Положеннями Кодексу ГТС передбачено, що обсяг місячного небалансу оператора газорозподільної системи (позивача) має визначатися з урахуванням обсягу надходження газу в фізичних точках входу в газорозподільну систему на газорозподільних станціях, який підтверджується актом приймання-передачі природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи.

45.3 Виходячи зі змісту п.9.2 укладеного між сторонами Договору та положень Кодексу ГТС, для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в розділі ІХ договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 916/1807/16 та від 04.12.2018 №927/276/18.

45.4 Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунок позивача і з урахуванням відомостей, вказаних у звітах про поділ фактичного об`єму (обсягу) природного газу, відібраного з точки виходу відповідача, між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за квітень, травень, липень, серпень, вересень, жовтень та грудень 2017, встановлено, що розмір небалансу у зазначені періоди, окрім жовтня, є меншим ніж 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, а саме: у квітні 2017 року розмір небалансу дорівнює 3,3%, у травні - 4,8%, у липні - 2,29%, у серпні - 4,74%, у вересні 4,89%, у жовтні - 8,25%, у грудні - 3,53%.

45.5 З наведеного слідує, що в даному випадку відповідно до п.9.2 Договору вартість послуг з балансування за квітень, травень, липень, серпень, вересень та грудень 2017 року підлягає визначенню з урахуванням коефіцієнта компенсації на рівні 1, а за жовтень - за коефіцієнтом компенсації на рівні 1,2.

45.6 Тому, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що застосування позивачем коефіцієнта на рівні 1,2 до всього періоду нарахування є безпідставним.

45.7 Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що загальна вартість наданих позивачем послуг балансування у спірному періоді (з урахуванням коефіцієнта компенсації 1) становить 17 862 317,65 грн. Матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем наданих позивачем послуг у повному об`ємі відповідно до їх фактичної вартості та відповідно до розрахункової формули, визначеної п. 9.2 Договору (з урахуванням коефіцієнта компенсації 1). Наявні у справі платіжні доручення свідчать про перерахування відповідачем на користь позивача за надані послуги на підставі укладеного між сторонами Договору грошових коштів у сумі 22 898 522,28 грн., що більш ніж на п`ять мільйонів є більшою вартості таких послуг.

45.8 Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у відповідача грошових зобов`язань перед позивачем.

46. Доводи скаржників (пункт 20.10 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

46.1 Згідно частин 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

46.2 Відповідно до частини 1 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

46.3 Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

46.4 З огляду на встановлені фактичні обставини справи, враховуючи наведені норми процесуального закону, в даному конкретному випадку, надання оцінки правомірності дій Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" при видачі номінацій є необхідним для визначенні правомірності позовних вимог та для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи вцілому.

47. З огляду на імперативні приписи статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

48. При цьому, доводи, викладені у касаційній скарзі (пункти 20.5, 20.6, 20.8, 20.9 постанови), зводяться до незгоди із встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи та наданою оцінкою доказів, наявних у матеріалах справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

49. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

50. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

51. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

52. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

53. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

54. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

55. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

56. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

57. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови були дотримані.

58. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржників.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" № 14/4-1522В від 21.05.2019 та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 1001ВИХ-19-2243 від 22.05.2019 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18 залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі № 925/352/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

К.М. Огороднік