ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 5/80-10

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

скаржник (представник Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області) - Черпітяк О.В. (дов. б/н від 19.09.2018);

арбітражний керуючий - Белінська Н.О. (посв. №190 від 12.02.2013).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом Вінницької області касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області

на ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2019

(Суддя - Лабунська Т.І. )

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019

(Колегія суддів: Миханюк М.В. - головуючий, Дужич С.П., Коломис В.В.)

у справі

за заявою Малого приватного підприємства фірми "Ерідон"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мізяківські хутори"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №5/80-10 за заявою Малого приватного підприємства фірми (далі по тексту - МПП) фірми "Ерідон", м. Княжичі, Київська область, Києво-Святошинський район про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту ТОВ) "Мізяківські хутори", с. Мізяківські Хутори, Вінницький район, Вінницька область.

2. 05.02.2019 року до суду першої інстанції надійшла заява № 02-02/50 від 04.02.2019 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. про стягнення за пропорційністю вимог з кредиторів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області, Вінницької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Вінницькій області, ТОВ "АГРОСКОП УКРАЇНА", м. Київ, ЗАТ "Подільський Цукор", Вінницька область, Вінницький район, смт. Вороновиця, Малого приватного підприємства фірма "Ерідон", Київська область, Києво-Святошинський район, м. Княжичі, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", м. Київ на користь арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат, понесених ліквідатором у справі № 5/80-10 та видачу відповідних наказів.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій ухвалених за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого про стягнення за пропорційністю вимог з кредиторів оплати послуг ліквідатора та відшкодування витрат, понесених ліквідатором у справі № 5/80-10

3. Ухвалою господарського суду Вінницької області від 12.02.2019, що залишена без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019, серед іншого задоволено заяву № 02-02/50 від 04.02.2019 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. про стягнення за пропорційністю вимог з кредитора -Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором у справі № 5/80-10 в сумі 162,75 грн.

4. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані наступним:

4.1. Суд першої інстанції, розглянувши вимоги даної заяви встановив, що ухвалою суду від 16.01.2019 року вищезазначених кредиторів було зобов"язано повернути за пропорційністю вимог арбітражному керуючому (ліквідатору) Белінській Н.О. оплату послуг ліквідатора та відшкодування витрат, понесених ним у справі № 5/80-10. Проте, кредиторами вимоги даної ухвали суду не були виконані.

4.2. В постанові суду апеляційної інстанції зазначено, що про всі вжиті заходи щодо пошуку майна банкрута та отриману інформацію від реєструючих органів звітувалось ліквідатором на засіданнях комітету кредиторів. Матеріали оскарження ухвали не містять та кредиторами не надано доказів, що ліквідатором при здійсненні ліквідаційної процедури не виконано вимоги, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

4.3. Наведені висновки судів попередніх інстанцій стали підставою для задоволення № 02-02/50 від 04.02.2019 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. про стягнення за пропорційністю вимог з кредитора -Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором у справі № 5/80-10 в сумі 162,75 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

5. До Верховного Суду від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 та ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2019 в частині стягнення за пропорційністю вимог з кредитора - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором у справі № 5/80-10 в сумі 162,75 грн.

6. В обґрунтування підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині стягнення за пропорційністю вимог з кредитора - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором у справі № 5/80-10 в сумі 162,75 грн. у касаційній скарзі наведено наступні доводи:

6.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції чинній до 19.01.2013.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. До Верховного Суду від арбітражного керуючого Белінської Н.О. надійшов відзив на касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області у якому арбітражний керуючий заперечує проти задоволення касаційної скарги.

Позиція Верховного Суду

8. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.02.2019 та на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 5/80-10, розгляд скарги призначено на 14.08.2019.

9. Заслухавши 14.08.2019 у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, виходячи з наступного.

10. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

11. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

12. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції чинній до 19.01.2013, колегія суддів зазначає наступне.

13. Приписами п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції чинній до 19.01.2013 (далі в тексті - Закон про банкрутство), серед іншого визначено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею у першу чергу задовольняються витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в порядку, передбаченому статтею 27 цього Закону.

14. Відповідно до приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

15. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 3-1 Закону про банкрутство, оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв`язку з виконанням ним своїх обов`язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

16. Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

17. Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б).

18. Мотивуючи неправильне застосування судами попередніх інстанцій приписів ст. 31 Закону про банкрутство, Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що зборами комітету кредиторів боржника прийнято було рішення виплачувати основну винагороду арбітражному керуючому за рахунок продажу майна боржника.

19. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що комітет кредиторів боржника у відповідності до положень ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013), лише визначає своїм рішенням розмір оплати послуг арбітражного керуючого, з урахуванням того, що такий розмір повинен бути не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

20. Натомість затвердження розміру оплати послуг арбітражного керуючого, відповідно до ч. 14 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна до 19.01.2013), покладається не на комітет кредиторів боржника, а саме на господарський суд, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство.

21. З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необґрунтованість доводу касаційної скарги, який викладений у підпункті 6.1. пункту 6 даної постанови.

22. Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

23. Згідно положень ст. 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

24. Колегія суддів суду касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області дійшла до висновку, що ухвала господарського суду Вінницької області від 12.02.2019 в частині задоволення заяви № 02-02/50 від 04.02.2019 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. про стягнення за пропорційністю вимог з кредитора - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором в сумі 162,75 грн та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 5/80-10 ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

25. За таких обставин, касаційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області підлягає залишенню без задоволення, а ухвала господарського суду Вінницької області від 12.02.2019 в частині задоволення заяви № 02-02/50 від 04.02.2019 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. про стягнення за пропорційністю вимог з кредитора - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором в сумі 162,75 грн та постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 5/80-10 - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 12.02.2019 в частині задоволення заяви № 02-02/50 від 04.02.2019 року арбітражного керуючого (ліквідатора) Белінської Н.О. про стягнення за пропорційністю вимог з кредитора -Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області оплати послуг ліквідатора в сумі 10285,71 грн. та відшкодування витрат, понесених ліквідатором в сумі 162,75 грн та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 у справі № 5/80-10 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков