ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Справа №924/243/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії :

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України" на рішення господарського суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року (суддя Виноградова В.В., повний текст складено 21 травня 2019 року, м. Хмельницький) у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Південно-західні тепломережі"

про стягнення 988 255,00 грн., з яких 551 368,81 грн. - пені, 82 852,83 грн. - 3% річних, 354 033,36 грн. - інфляційних втрат

Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2019 року, ПАТ НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з КП "Південно-західні тепломережі" 988 255,00 грн. - заборгованості за Договором №2590/1617-КП-34, з яких 551 368,81 грн. - пені, 82 852,83 грн. - 3% річних та 354 033,36 грн. - інфляційних втрат.

20 травня 2019 року, рішенням господарського суду Хмельницької області даний позов було частково задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача 275 684,41 грн. - пені, 82 852,83 грн. - 3% річних, 349 832,80 грн. - інфляційних втрат та 14 760,82 грн. - витрат зі сплати судового збору, у решті позову, зокрема , щодо стягнення 275 684,41 грн. - пені та 4 200,56 грн. - інфляційних втрат було відмовлено.

ПАТ НАК "Нафтогаз України" у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині зменшення розміру пені на 50% та відмови у позові щодо стягнення половини заявленої пені відповідно, і ухвалити нове, яким позов у цій частині, також, задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, зокрема, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Зазначає, що суд вправі зменшити неустойку виключно за наявності значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, з`ясувавши причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, ступінь його виконання, відповідність розміру неустойки наслідкам порушення, дії винної у порушені сторони щодо усунення наслідків прострочення зобов`язання. Проте, незрозуміло з яких підстав виходив суд, зменшуючи розмір неустойки.

Вважає, що нараховані штрафні санкції відповідають невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу.

Відповідач не скористався своїм правом відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність, відповідно ст. 165 ГПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

19 червня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою ПАТ НАК "Нафтогаз України" та призначено її розгляд на 14 серпня 2019 року.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, які не забезпечили явку повноважних представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

31 жовтня 2016 року, між ПАТ "НАК "Нафтогаз України", як постачальником, та КП "Південно-західні тепломережі", як споживачем, було укладено Договір постачання природного газу №2590/1617-КП-34 за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках імпортований природний газ обсягом до 975 тис. м3 по ціні 7099,20 грн. за 1000 м3 з ПДВ, а споживач зобов`язався використовувати його виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами (крім бюджетних установ/організацій) та оплатити його на умовах цього договору. (а.с.24-32)

Відповідно до п.6.1 Договору №2590/1617-КП-34 зазначено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2 Договору №2590/1617-КП-34 сторони погодили, що у разі невиконання споживачем п.п.6.1, 6.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захисту своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у т.ч. щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років (п. 10.3 Договору №2590/1617-КП-34).

Крім того, між сторонами було укладено:

- Додаткову угоду №1 від 31 жовтня 2016 року;

- Додаткову угоду №2 від 22 листопада 2016 року;

- Додаткову угоду №3 від 21 грудня 2016 року;

- Додаткову угоду №5 від 24 січня 2017 року;

- Додаткову угоду №6 від 24 лютого 2017 року;

- Додаткову угоду №7 від 31 березня 2017 року, якими змінювались умови даного Договору щодо вартості природного газу, який поставлявся відповідачу, обсяги його поставки, порядок оплати та відповідальність за порушення строків такої оплати. (а.с.33-43)

Згідно з актами приймання-передачі природного газу, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" передано за Договором №2590/1617-КП-34 КП "Південно-західні тепломережі" прийнято імпортований природний газ:

- від 31 жовтня 2016 року на суму 508 111,04 грн.;

- від 30 листопада 2016 року на суму 850 618,43 грн.;

- від 31 грудня 2016 року на суму 1 192 329,29 грн.;

- від 31 січня 2017 року на суму 1 265 005,16 грн.;

- від 28 лютого 2017 року на суму 1 362 064,57 грн.;

- від 30 квітня 2017 року на суму 718 603,18 грн.;

- від 31 травня 2017 року на суму 493 570,58 грн.;

- від 30 червня 2017 року на суму 452 608,13 грн.;

- від 31 липня 2017 року на суму 670 884,80 грн.;

- від 31 серпня 2017 року на суму 627 929,72 грн.;

- від 30 вересня 2017 року на суму 434 361,47 грн., а всього на загальну суму 8 576 086,37 грн. (а.с.44-54)

КП "Південно-західні тепломережі" оплату за отриманий природний газ проводило у період з 08 листопада 2016 року по квітень 2018 року, тобто в порушення п.5.2. Договору №2590/1617-КП-34 і на 02 квітня 2018 року основний борг за отриманий товар відповідачем був повністю погашений. (а.с.22-23)

22 березня 2019 року, у зв`язку з тим, що оплату отриманого природного газу відповідач здійснював з простроченням, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з КП "Південно-західні тепломережі" 988 255 грн. - заборгованості за Договором №2590/1617-КП-34, де 551 368,81 грн. - пені, 82 852,83 грн. - 3% річних та 354 033,36 грн. - інфляційних втрат. (а.с.2-8)

12 квітня 2019 року, КП "Південно-західні тепломережі" у своєму відзиві на позовну заяву зазначило, що прострочення за отриманий природний газ відбулось у зв`язку з заборгованістю державного бюджету та споживачів за використаний природний газ перед підприємством і збиток станом на 01 січня 2019 року складає 31 922 800 грн. Зважаючи на відсутність заборгованості станом на дату розгляду справи і вкрай важке фінансове становище, відповідач просив суд зменшити розмір нарахованої позивачем пені. (а.с.70)

20 травня 2019 року, рішенням господарського суду Хмельницької області даний позов було частково задоволено і стягнуто з відповідача на користь позивача 275 684,41 грн. - пені, 82 852,83 грн. - 3% річних, 349 832,80 грн. - інфляційних втрат та 14 760,82 грн. - витрат зі сплати судового збору, у решті позову, зокрема, щодо стягнення 275 684,41 грн. - пені та 4 200,56 грн. - інфляційних втрат було відмовлено. (а.с.89-92)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 жовтня 2016 року, між сторонами було укладено Договір постачання природного газу №2590/1617-КП-34, за умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2016-2017 роках імпортований природний газ обсягом до 975 тис. м3 по ціні 7099,20 грн. за 1000 м3 з ПДВ, а споживач зобов`язався використовувати його виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими споживачами та оплатити його на умовах цього Договору. (а.с.24-32)

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, на виконання умов даного Договору передано, а відповідачем прийнято імпортований природний газ, за актами приймання-передачі природного газу: - від 31 жовтня 2016 року на суму 508 111,04 грн., - від 30 листопада 2016 року на суму 850 618,43 грн., - від 31 грудня 2016 року на суму 1 192 329,29 грн., - від 31 січня 2017 року на суму 1 265 005,16 грн., - від 28 лютого 2017 року на суму 1 362 064,57 грн., - від 30 квітня 2017 року на суму 718 603,18 грн., - від 31 травня 2017 року на суму 493 570,58 грн., - від 30 червня 2017 року на суму 452 608,13 грн., - від 31 липня 2017 року на суму 670 884,80 грн., - від 31 серпня 2017 року на суму 627 929,72 грн., - від 30 вересня 2017 року на суму 434 361,47 грн. , а всього на загальну суму 8 576 086,37 грн. (а.с.44-54)

Відповідач отримавши зазначену кількість природного газу, свої зобов`язання щодо його оплати виконав з порушенням умов його розрахунку, який був встановлений Договором №2590/1617-КП-24, внаслідок чого повністю розрахувався з позивачем за отриманий товар (основний борг) лише 02 квітня 2018 року.

Сторонами не заперечується як факт повної оплати поставленого позивачем природного газу так і факт допущення прострочень за поставлений газ.

У зв`язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 82 852,83 грн. - 3% річних та 354 033,36 грн. - інфляційних втрат та 551 368,81 грн. - пені.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, вважає, що 3% річних обраховані вірно, тому вимога про стягнення 82 852,83 грн. є обґрунтованою.

Щодо інфляційних втрат, то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, згідно якого встановлено, що позивач здійснив окремі нарахування на суми заборгованостей станом на кінець відповідного місяця із включенням до їх складу інфляційних втрат за попередній місяць, що чинним законодавством не передбачено, тому місцевим господарським судом вірно відмовлено у стягненні 4200,56 грн. - інфляційних втрат та задоволено позов в частині цих позовних вимог 349 832,80 грн. (а.с.13-20)

У п.8.2 Договору №2590/1617-КП-34 сторонами погоджено, що у разі невиконання споживачем п.п.6.1, 6.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Тому, також господарським судом першої інстанції було визнано підставними та вірно нараховано пеню у розмірі 551 368,81 грн., попереіодно, з 25 листопада 2016 року по 02 квітня 2018 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Проте, за ст. 233 ГК України, ч.3 ст. 551 ЦК України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

КП "Південно-Західні тепломережі", у своєму відзиві на позовну заяву, пояснюючи порушення умов оплати по Договору №2590/1617-КП-34 за отриманий природний газ зазначає, що порушення строків оплати виникало у зв`язку з частковою оплатою контрагентами послуг з теплопостачання за тарифами (які не відповідають їх фактичній вартості), та у зв`язку з несвоєчасним отриманням відшкодування з бюджету різниці в цих тарифах, а також відсутності можливості у підприємства вплинути на цей процес.

Також, згідно Довідки про фінансовий стан відповідача №515 від 12 квітня 2019 року, фінансовий діяльність по показниках господарської діяльності станом на 01 січня 2019 року підприємства складає збиток в сумі 31 922 800,00 грн., що вказує на вкрай важке фінансове становище останнього.

Щодо посилань апелянта на те, що незрозуміло з яких підстав виходив суд, зменшуючи розмір неустойки та не було враховано інтереси позивача, розмір його збитків, колегія суддів зазначає, що вирішення питання про зменшення неустойки та розмір її зменшення, закон відносить до повноважень суду.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір нарахованої і заявленої позивачем пені склав 551 368,81 грн., на момент звернення з позовною заявою у відповідача відсутня основна заборгованість перед позивачем, тобто виконання зобов`язання відбулося у повному обсязі.

Також, місцевим господарським судом було стягнуто з відповідача 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 432 685,63 грн., які і є захистом майнового права та інтересу позивача, що фактично являється відшкодуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення по їх сплаті. Проте, питання встановлення та стягнення збитків не ставилось в позовних вимогах та не було предметом розгляду підчас даного судового спору.

Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми у вигляді пені не повинно перетворитися на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. (позиція Конституційного Суду України, рішення №7-рп/2013від 11 липня 2013 року).

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно зменшив розмір заявленої позивачем пені на 50%.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 234 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 20 травня 2019 року у справі №924/243/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/243/19 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "19" серпня 2019 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Юрчук М.І.