ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року Справа № 923/337/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Межерицькій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс", м. Нова Каховка Херсонської області

про стягнення 2681702,83 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Леус Г.О., адвокат, свідоцтво № 1450, довіреність від 30.05.2019р.;

від відповідача - не з`явився.

Судове засідання відбувається в режимі відеоконференції з господарським судом Запорізької області.

У відповідності до ч.1 п.1 статті 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" суми заборгованості у розмірі 2681702,83 грн., з якої: 2061936,50 грн. - сума основного боргу, 111722,25 грн. - штраф, 378460,78грн.- пеня, 31537,78грн.- 3 % річних, 98045,52 грн. - інфляційні втрати. Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу №1803-2018 від 18.03.2018, в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2019, визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою від 06 травня 2019 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи № 923/337/19 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Цією ж ухвалою суд запропонував учасникам провадження у встановлені строки надати до суду: відповідачу відзив на позовну заяву та належним чином завірені копії статутних та реєстраційних документів, позивачу відповідь на відзив відповідача.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзиву на позовну заяву не надав.

У зв`язку з необхідністю забезпечення реалізації всіма учасниками процесу своїх процесуальних прав і обов`язків, з метою повного, об`єктивного, всебічного розгляду справи, для повторного виклику відповідача, суд ухвалою від 04.06.2019 продовжив строк проведення підготовчого засідання у справі № 923/337/19 на 30 днів - до 05.08.2019р. та відклав підготовче засідання у справі.

У судовому засіданні 04.06.2019 року представником позивача заявлено клопотання про проведення судових засідань призначених у даній справі в режимі відео конференції.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Для забезпечення учасникам провадження рівних умов для реалізації своїх процесуальних прав, ухвалою суду від 04.06.2019 року суд задовольнив клопотання ТОВ "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С" про призначення наступних судових засідань в режимі відео конференції з Господарським судом Запорізької області, якому доручено забезпечити проведення судового засідання призначеного на 24.07.2019р. на 14:30 год. у справі № 923/337/19 в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 24 серпня 2019 року суд закрив підготовче провадження у справі № 923/337/19 та призначив справу до судового розгляду по суті на 13 серпня 2019 року на 15:30 год.

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.05.2019, ухвала про відкладення розгляду справи від 04.06.2019 та ухвала суду про закриття підготовчого засідання від 24.07.2019 були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Піонерська, 19, м. Нова Каховка, Херсонської області, 74900.

На адресу суду повернулись копії ухвал від 06.05.2019 та від 04.06.2019 направлені на адресу відповідача з відмітками пошти "повернуто за закінченням терміну зберігання" та "повернуто з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення."

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах № 910/15442/17 від 16.05.2018, 910/23064/17 від 10.09.2018, 906/587/17 від 24.07.2018.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також судом враховано висновок Європейський суд з прав людини зробив, про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( Рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в :

Матеріали справи свідчать, що 18 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С" (надалі - продавець або позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" (надалі - покупець або відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 1803-2018 (надалі - договір), за умовами якого продавець зобов`язується поставить, а покупець прийняти та оплатити засоби хімзахисту (надалі - товар) в асортименті, кількості та за ціною відповідно до накладних на відвантаження та на умовах договору.

За умовами договору загальна вартість товару становить 2234444,90 грн. (п.2.3 Договору).

Сторони договору визначили, що товар вважається переданим продавцем та прийнятим покупцем відповідно до акту приймання-передачі (п.3.2 договору).

Відповідно до умов п.3.4. договору покупець зобов`язаний оплатити вартість товару у повному об`ємі на протязі 200 днів з моменту його поставки продавцем на склад покупця, але не пізніше 15.10.2018р. (п.3.4 Договору). Оплата здійснюється по безготівковому розрахунку, згідно рахунку виставленого продавцем.

За умовами п. 3.7. Договору у разі несвоєчасного розрахунку за поставлений товар, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 5% від загальної суми заборгованості.

Крім того за необґрунтовану відмову від розрахунку за товар покупець сплачує пеню у розмірі 10 % від суми відмови однак не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочки , за кожен день прострочки.

Так, на виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 2234444,90 грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 30.03.2018р. та видатковою накладною № 1 від 20.03.2018р..

Відповідачем частково здійснено розрахунок за поставлений позивачем, лише у розмірі 172508,40 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3874 від 22.11.2018 (а.с.22).

За твердженням позивача, заборгованість відповідача за договором становить 2061936,50 грн.,

Оскільки відповідачем не виконані договірні зобов`язання, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 2681702,83 грн. заборгованості.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що укладений 18 березня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" договір № 1803-2018, за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі-продажу.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

За нормами статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов`язку.

Судом встановлено, що позивачем належним чином виконано договірні зобов`язання щодо постачання відповідачу товару, в свою чергу відповідачем порушені договірні зобов`язання в частині повного та своєчасного проведення розрахунків за поставлений товар.

Доказів сплати, заперечень або спростування наявної заборгованості, відповідачем суду не надано.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 2061936,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних, пені, штрафу та інфляційних втрат, то згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Так сторонами погоджено у відповідності до п. 3.. договору у разі несвоєчасного розрахунку за поставлений товар, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 5% від загальної суми заборгованості.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що за необґрунтовану відмову від розрахунку за товар покупець сплачує пеню у розмірі 10 % від суми відмови однак не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на момент прострочки , за кожен день прострочки.

Пунктом п. 5.5. договору встановлено, що за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань за цим договором, винна сторона несе відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 5% від ціни товару визначеної в п. 2.3. та 3.6 даного договору.

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків пені, 3% річних, інфляційних втрат, штрафу та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 31537,78 грн., інфляційних втрат у розмірі 98045,52 грн., пені у розмірі 378460,78 грн. та штрафу у розмірі 111722,25 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроальянс" (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Піонерська, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДЕЛЬФА-С" (49021, м. Дніпро, вул. Верстова, 36-М, ) суму основного боргу у розмірі 2061936,50 грн., суму штрафу у розмірі 111722,25 грн., суму пені у розмірі 378460,78 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 98045,52 грн., суму 3% річних у розмірі 31537,78 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 40225,54 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.08.2019р.

Суддя С.В. Нікітенко