номер провадження справи 17/35/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.08.2019 Справа № 908/724/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., при секретарі судових засідань Колесниковій Н.О., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Техпровід за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Компаніт, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 34а

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Техпровід, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 32

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство Завод залізобетонних конструкцій № 6, 69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 40 (ліквідатор: Гладишко Юрій Павлович, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 )

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про відновлення технічної можливості передачі електричної енергії

У засіданні приймали участь:

від стягувача (позивача): Бєліков О.С., посвідчення ЗП 001634 від 26.04.18;

від боржника (заявника): Шонія М. В., ордер ЗП № 046584 від 15.08.19.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю Техпровід (далі ТОВ Техпровід) за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу (наказ) від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вказаної заяви ТОВ Техпровід посилається на те, що суд задовольняючи вимоги ТОВ «Компаніт» в серпні 2018 р. виходив з факту дії Договору за № 63 від 16.12.13 про технічне забезпечення електропостачання субспоживачу, укладеного між ТОВ «Техпровід» (Власник мереж або Основний споживач) та ТОВ «Компаніт» (Субспоживач), згідно якого власник мереж був зобов`язаний забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії Субспоживачу. Строк дії даного договору (і відповідно обов`язок щодо забезпечення передачі електричної енергії) був передбачений п. 10.6 та встановлений до 31.12.14. Згідно умов даного пункту, договір вважався продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. З огляду на зазначене, згідно п. 10.6 договору про технічне забезпечення електропостачання субспоживача № 63 від 16.12.13, ТОВ «Техпровід» в листопаді 2018 р. повідомило ТОВ «Компаніт» про відмову (розірвання) з 01.01.19 р. від договору про технічне забезпечення електропостачання субспоживача № 63 від 16.12.13, що свідчить про припинення зобов`язань за зазначеним договором з 01.01.19 оскільки у взаємовідносинах з ТОВ «Компаніт» підставою виникнення зобов`язань був саме договір від 16.12.13 № 63 про технічне забезпечення електропостачання, в силу якого ТОВ «Техпровід» і був зобов`язаний здійснювати передачу електроенергії і який на даний час припинений. Припинення зобов`язання означає, що учасники зобов`язання втратили свої права та обов`язки за зобов`язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обов`язку виконувати - тобто існує певна обставина, з настанням якої закон або договір пов`язує припинення зобов`язання і такою обставиною є настання 1 січня 2019 р., і як наслідок, припинення договору № 63 від 16.12.13. Крім того, заявник зазначає, що як вбачається з рішення суду і безпосередньо виконавчого документу ТОВ «Техпровід» необхідно увімкнути масляний вимикач на Ф-4 РУ-бкВ ТП-2 для надання можливості надходження електричної енергії до Рб-4 ТП-4 ПАТ "Завод залізобетонних конструкиій № 6". В той же час, як вказує заявник, ПАТ «Запоріжжяобленерго» розірвано договір з ПАТ «ЗЗБК №6» та 25.10.18 ПАТ «Запоріжжяобленерго» у зв`язку з розірванням договору виконано закриття розрахунків обліку ПАТ «Запорізькій завод залізобетонних конструкцій №6», що розташовані на межі з ТОВ «Техпровід», а саме приводи на Ф-4 РУ-бкВ ТП-2 ТОВ "Техпровід" у відключеному стані опломбовані - пломба №С46170568 (акт ПАТ «Запоріжжяобленерго від 25.10.18). Враховуючи зазначене боржник вказує, що на час звернення до суду із заявою склалась ситуація, коли договір № 63 припинений і у ТОВ «Техпровід» відсутні зобов`язання (обов`язок) щодо передачі електроенергії власними мережами до межі балансової належності, а також ПАТ «Запоріжобленерго» розірвало договір з ПАТ «ЗЗБК №6» (у зв`язку з відсутністю обслуговування електроустаткувань), яке є опосередковуючою ланкою між нами та ТОВ «Компаніт» і опломбувало електроустаткування, які згідно рішення суду від 16.08.18 необхідно увімкнути. З огляду на зазначене, заявник просить суд визнати наказ від 19.04.19 у справі 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню повністю.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи № 908/724/18 раніше визначеному складу від 05.08.19, вказана заява передана на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 06.08.19 судом призначено заяву ТОВ Техпровід за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню до розгляду у судовому засіданні на 15.08.19.

15.08.19 товариством з обмеженою відповідальністю Компаніт (ТОВ Компаніт) подано до суду заперечення від 14.08.19 проти заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У судовому засіданні 15.08.19 судом оголошувалась перерва на 16.08.19.

Представник боржника (заявник) у судовому засіданні 16.08.19 підтримав заяву за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню.

Представник стягувача у судовому засіданні 16.08.19 просив суд відмовити у заколенні заяви за вих. від 05.08.19 № 68 з підстав викладених у запереченні від 14.08.19.

Розглянувши заяву за вих. від 05.08.19 № 68 суд дійшов висновку, що вона (заява) не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.08.18 у справі № 908/724/18 позов задоволено; зобов`язано ТОВ «Техпровід» () відновити технічну можливість передачі (постачання) електричної енергії ТОВ «Компаніт» () шляхом увімкнення масляного вимикача на Ф-4 РУ-6кВ ТП-2 ТОВ «Техпровід», для надання можливості надходження електричної енергії до Рб-4 ТП-4 ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 6» яким живиться об`єкт ТОВ «Компаніт» через кабельний ввід 0,4кВ; стягнуто з ТОВ «Техпровід» на користь ТОВ «Компаніт» 1 762 грн. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.12.18 рішення господарського суду Запорізької області від 16.08.18 у справі № 908/724/18 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.08.18 у справі № 908/724/18 видано відповідні накази, зокрема наказ від 17.12.18 про стягнення коштів та від 19.04.19 (на підставі заяви стягувача) згідно з яким зобов`язано ТОВ Техпровід відновити технічну можливість передачі (постачання) електричної енергії ТОВ Компаніт шляхом увімкнення масляного вимикача на Ф-4 РУ-6кВ ТП-2 ТОВ Техпровід, для надання можливості надходження електричної енергії до Рб-4 ТП-4 ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 6 яким живиться об`єкт ТОВ Компаніт через кабельний ввід 0,4кВ..

Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області Персидською Т.О. від 23.07.19 відкрито виконавче провадження ВП № 59599237 на підставі наказу господарського суду Запорізької області від 19.04.19 у справі № 908/724/18 про зобов`язання ТОВ Техпровід відновити технічну можливість передачі (постачання) електричної енергії ТОВ Компаніт шляхом увімкнення масляного вимикача на Ф-4 РУ-6кВ ТП-2 ТОВ Техпровід, для надання можливості надходження електричної енергії до Рб-4 ТП-4 ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 6 яким живиться об`єкт ТОВ Компаніт через кабельний ввід 0,4кВ.. Зобов`язано боржника виконати зобов`язання протягом 10 робочих днів у строк до 05.08.19.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником рішення суду за наказом від 19.04.19 у справі № 908/908/724/18 у встановлений державним виконавцем строк.

28.11.18 ТОВ «Техпровід» надіслано на адресу ТОВ «Компаніт» повідомлення від 15.11.18 вих. № 137 про відмову (розірвання) з 01.01.19 від договору про технічне забезпечення електропостачання субспоживача № 63 від 16.12.13; докази направлення повідомлення від 15.11.18 вих. № 137 на адресу ТОВ «Компаніт» листом з описом вкладення від 28.11.18.

Також у матеріалах справи міститься акт від 25.10.18 (складений провідним інженером з ТА СТАВС ПАТ «Запоріжжяобленерго» Заіченко В.А ОСОБА_1 в присутності головного інженера ТОВ «Техпровід» за договором № 9602, 9603 з питань закриття розрахункового обліку субспоживача), відповідно до якого 25.10.18 виконано закриття розрахункового обліку «великий полігон», «бетонний вузол», «компресорна» (розрахункові засоби обліку встановлені на території ТОВ «Техпровід» - основний споживач).

Приймаючи до уваги вищенаведе суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з положеннями ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В п. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Як зазначалось вище у тексті цієї ухвали, рішення господарського суду Запорізької області від 16.08.18 у справі № 908/724/18 (на підставі якого видано спірний наказ від 19.04.19 у цій справі) набрало законної сили 05.12.18.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19.03.97).

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатись невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97; у справі «Бурдов проти Росії» (Buurdov v. Russia) від 07.05.02; у справі «Ясюнієне проти Литви» (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.03).

У справі «Кайсин проти України» (Kaysin and Others v.Ukraine) Європейський Суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

В постанові Верховного Суду від 16.01.18 у справі № 755/15479/15-ц наголошено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Тобто, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з ін. причин. Проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Згідно з ст. 607 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Судом прийнято до уваги, що заявником не надано до суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтвердили неможливість виконання ТОВ Техпровід зобов`язання з відновлення технічної можливості передачі (постачання) електричної енергії ТОВ Компаніт шляхом увімкнення масляного вимикача на Ф-4 РУ-6кВ ТП-2 ТОВ Техпровід, для надання можливості надходження електричної енергії до Рб-4 ТП-4 ПАТ Завод залізобетонних конструкцій № 6 яким живиться об`єкт ТОВ Компаніт через кабельний ввід 0,4кВ., а також того факту, що за такі обставини не відповідає ТОВ Техпровід.

Таким доказом, на переконання суду, є (може бути) акт державного виконавця складений відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» за наслідками проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 19.04.19 у справі № 908/908/724/18 за участі відповідних фахівців (спеціалістів) електропостачальної організації чи ін. осіб, яким буде встановлено обставини щодо неможливості виконання зобов`язання боржником за обставин, за яку жодна із сторін (стягувач та боржник) не відповідає.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документа - наказу господарського суду Запорізької області від 19.04.19 у справі № 908/908/724/18 таким, що не підлягає виконанню.

З підстав викладених вище, заява ТОВ Техпровід за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ Техпровід за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню, судом прийнято до уваги наступне.

Право на доступ до суду включає в себе й право на ухвалення справедливого рішення по справі. Одним із елементів справедливого судочинства та верховенства закону є правова визначеність (legal certainty).

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейська Комісія за демократію через право (Венеційська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність. Вона вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними.

Правова визначеність є однією з умов ефективної дії принципу верховенства права, а забезпечення реалізації вимог принципу правової визначеності у його широкому розумінні є запорукою не лише ефективної реалізації та захисту прав людини, а й значного вдосконалення механізму держави.

Європейські правові інституції (Суд Європейського Союзу) у своїй практиці також неодноразово підкреслюють важливість положення про законне очікування в сенсі принципу правової визначеності (справа A. Racke GmbH & Co. v Hauptzollamt Mainz. 207 (1979).

Принцип законних очікувань є складовою частиною принципу правової визначеності та полягає в тому, що, коли особа переконана у досягненні запланованого результату, діючи згідно з нормами права, має бути гарантований захист цих очікувань (у випадку із позивачем у цій справі гарантований захист очікувань ТОВ «Компаніт» щодо виконання рішення господарського суду Запорізької області від 16.08.18 у справі № 908/724/18 яким суд зобов`язав ТОВ «Техпровід» (відповідача у справі) відновити технічну можливість передачі (постачання) електричної енергії ТОВ «Компаніт» (позивачу) шляхом увімкнення масляного вимикача на Ф-4 РУ-6кВ ТП-2 ТОВ «Техпровід», для надання можливості надходження електричної енергії до Рб-4 ТП-4 ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 6» яким живиться об`єкт ТОВ «Компаніт» через кабельний ввід 0,4кВ).

Керуючись ст. ст. 328, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Техпровід за вих. від 05.08.19 № 68 про визнання виконавчого документу від 19.04.19 у справі № 908/724/18 таким, що не підлягає виконанню.

Копію цієї ухвали надіслати стягувачу та боржнику.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя В.Л. Корсун