ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

29 серпня 2019 року Справа № 926/1370/19

Суддя Т.І. Ковальчук, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, м. Івано-Франківськ,

до Фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни, м. Чернівці,

про стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 35503,62 грн.,

за участю: секретаря судового засідання Боднарчука В.В.,

представників сторін:

позивача - Сопко С.П., дов. № 13 від 05.08.2019 р.,

відповідача - не з`явився,

В С Т А Н О В И В :

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області, м. Чернівці, звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни, м. Чернівці, про стягнення заборгованості за укладеним 03.05.2017 р. договором оренди № 577 нерухомого майна, що належить до державної власності, в сумі 35503,34 грн., у тому числі 28388,84 грн. боргу за орендною платою, 1303,32 грн. інфляційних втрат, 5364,44 грн. пені та 447,02 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди зі сплати орендної плати за використання орендованого майна.

Ухвалою від 14.06.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за участю представників сторін, підготовче засідання призначено на 09.07.2019 р., позивача зобов`язано надати додаткові розрахунки і документи, відповідача зобов`язано надати відзив на позовну заяву, документи на його підтвердження та докази надіслання відзиву позивачеві.

24.06.2019 р. через канцелярію суду надійшла заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про правонаступництво у справі № 926/1370/19.

04.07.2019 р. позивач через канцелярію суду подав документи на виконання вимог ухвали від 14.06.2019 р.

У визначений в ухвалі суду від 14.06.2019 р. строк відзиву на позов від ФОП Мойсюк О.М. не надійшло.

Ухвалою від 09.07.2019 р. розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 30.07.2019 р. у зв`язку з неявкою відповідача, відсутністю у матеріалах справи доказів про повідомлення ФОП Мойсюк О .М . про дату, час і місце підготовчого засідання 09.07.2019 р. та для надання позивачем документів, необхідних для вирішення по суті заяви про заміну позивача його правонаступником.

Ухвалою від 19.07.2019 р. призначене на 30.07.2019 р. підготовче засідання перенесено на 06.08.2019 р. у зв`язку з відрядженням судді Ковальчук Т.І.

23.07.2019 р. РВ ФДМУ по Чернівецькій області подало через канцелярію суду додаткові документи та уточнення позовних вимог у зв`язку з реорганізацією позивача. У цих уточненнях позивач просить стягнути заборгованість за орендною платою, пенею та компенсаційними платежами на розрахунковий рахунок правонаступника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській Чернівецькій та Тернопільській областях.

Ухвалою від 06.08.2019 р. задоволено заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях про правонаступництво, замінено позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області його правонаступником Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (76019, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, буд. 48, ідентифікаційний код 42891875).

Іншою ухвалою від 06.08.2019 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено її до розгляду по суті в двох судових засіданнях: на 22.08.2019 р. та 29.08.2019 р. за участю представників сторін.

У судове засідання 22.08.2019 р. відповідач ФОП Мойсюк О.М. не з`явилася без повідомлення причин неявки. Надіслана їй ухвала від 06.08.2019 р. про дату, час і місце судових засідань з розгляду справи по суті повернулася без вручення з відміткою підприємства Укрпошта, що адресат за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи викладене, суд у відповідності до статті 120, частини 9 статті 165, частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами без участі відповідача.

У судовому засіданні 22.08.2019 р. суд заслухав вступне слово представника позивача, дослідив докази по справі та оголосив перерву до 29.08.2019 р. згідно з ухвалою від 06.08.2019 р.

27.08.2019 р. через канцелярію суду від позивача надійшли документи стосовно фактичного звільнення відповідачем спірних приміщень.

У судове засідання 29.08.2019 р. відповідач ФОП Мойсюк О.М. повторно не з`явилася без повідомлення причин неявки, що в силу вище викладених обставин не перешкоджає вирішенню спору.

Представник позивача стосовно поданих додатково документів пояснив, що вони отримані після відкриття провадження у справі, тому не могли бути подані раніше, однак мають значення для вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника позивача та враховуючи, що подані 27.08.2019 р. документи не існували на дату звернення позивача з позовом до господарського суду та на дату відкриття судом провадження у справі, суд виходить з того, що позивач не міг подати їх разом із позовною заявою, а тому долучає ці документи до справи та бере їх до уваги з огляду на положення частини 8 статті 80 ГПК України.

У судовому засіданні 29.08.2019 р. суд заслухав виступ представника позивач у дебатах та завершив розгляд справи по суті.

У своєму виступі представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору оренди державного нерухомого майна відповідач ФОП Мойсюк О.М. не сплатила орендну плату за користування орендованим державним майном, за що у відповідності до умов договору та статті 625 ЦК України з неї належить також стягнути пеню, 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на основний борг за період прострочення.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

03 травня 2017 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мойсюк Оксаною Миколаївною (Орендар) було укладено договір оренди № 577 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір оренди, а.с. 20-22).

На підставі цього Договору оренди по акту приймання-передачі від 03.05.2017 р. відповідачеві передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно: приміщення будівлі гаражу-спортзалу (літ. АІ) (реєстровий номер 38595868.1. ЮПНЧЧМ071) та вбудовані приміщення першого поверху адміністративної будівлі (літ. А) реєстровий номер 38595868.1.ЮПНЧЧМ071) загальною площею 201,8 кв.м, розміщені за адресою АДРЕСА_1 , що перебувають на балансі Управління державної служби надзвичайних ситуацій України у Чернівецькій області (Балансоутримувач), для розміщення майстерні, що здійснює технічне обслуговування (миття) автомобілів (а.с. 23).

За умовами Договору оренди, зокрема:

- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (лютий 2017 року) - 15237,25 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди травень 2017 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за березень, квітень, травень місяці 2017 року (п. 3.1);

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством (п. 3.2);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п.п. 3.3, 3.4);

- орендна плата перераховується до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні (50% до 50%) не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.5);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується з Орендаря до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7);

- зобов`язання Орендаря за сплатою орендної плати забезпечуються у вигляді завдатку у розмірі не меншому, ніж орендна плата за базовий місяць оренди, який вноситься в рахунок плати за останній місяць (останні місяці) оренди (пункт 3.10);

- у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу (п. 3.12).

Пунктами 5.2 та 5.14 Договору оренди передбачено зобов`язання Орендаря (відповідача) своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, а в разі закінчення терміну дії Договору оренди (його розірвання) сплатити орендну плату, заборгованість з орендної плати, пені за весь період оренди по день фактичного повернення майна Балансоутримувачу по акту приймання-передачі.

Згідно з пунктом 10.1 Договір укладено на 5 років: з 03 травня 2017 р. по 02 травня 2022 р. включно.

Реорганізація Орендодавця не визнається підставою для зміни або припинення чинності цього Договору (п. 10.6).

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати за Договором оренди Регіональне відділення ФДМУ по Чернівецькій області зверталося до Господарського суду Чернівецької області з позовами до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат і розірвання Договору оренди.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 29.05.2018 р. у справі № 926/633/18 стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мойсюк О.М. на користь Регіонального відділення ФДМУ по Чернівецькій області 5539,01 грн. основного боргу за Договором оренди № 577 нерухомого майна, що належить до державної власності, від 03.05.2017 р., 1750,88 грн. пені та 198,36 грн. 3% річних (а.с. 39-41).

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26.03.2019 р. у справі № 926/2456/18 задоволено позов РВ ФДМУ по Чернівецькій області, розірвано договір оренди нерухомого майна № 577 від 03.05.2017 р., зобов`язано Фізичну особу-підприємця Мойсюк О.М. звільнити та передати орендовані приміщення за актом приймання-передавання, стягнуто з ФОП Мойсюк О.М. на користь РВ ФДМУ по Чернівецькій області заборгованість з орендної плати в розмірі 45275,71 грн., 3197,67 грн. пені, 268,81 грн. 3% річних та 994,76 грн. інфляційних втрат (а.с. 52-55).

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 26.03.2019 р. у справі № 926/2456/18 набрало законної сили 23.04.2019 р., у зв`язку з чим господарським судом видано наказ про його примусове виконання від 23.04.2019 р. (а.с. 57).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 р. у справі № 926/2456/18 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі № 926/2456/18 за апеляційною скаргою ФОП Мойсюк О.М. на рішення Господарського суду Чернівецької області від 26 березня 2019 року (а.с. 141-142).

Як слідує зі змісту вказаного рішення господарського суду, з відповідача стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 45275,71 грн. за період з 26.04.2018 р. по 28.01.2019 р., пеня в сумі 3197,67 грн. за період з 16.09.2018 р. по 28.01.2019., 3% річних у сумі 268,81 грн. та 994,76 грн. інфляційних втрат стягнуті за період з 26.04.2018 р. по 28.01.2019 р.

Предметом позову у справі № 926/1370/19 є вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, що утворилася в період з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р., та нарахованих за цей період пені, 3% річних та інфляційних втрат, у тому числі на заборгованість, стягнуту рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26.03.2019 р. у справі № 926/2456/18.

Згідно з розрахунком позивача сукупна сума усіх позовних вимог становить 35503,62 грн. (28388,84 грн. + 1303,32 грн. + 5364,44 грн. + 447,02 грн.), отже, ціна позову становить 35503,62 грн., а не 35503,34 грн., як визначив позивач.

Відповідно до частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, суд вирішує справу з ціною позову в розмірі 35503,62 грн., не виходячи при цьому за межі позовних вимог.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (стаття 762 ЦК України).

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" унормовано, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Дослідивши наявні у справі докази, зокрема, Договір оренди, рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.05.2018 р. у справі № 926/633/18 та від 26.03.2019 р. у справі № 926/2456/18, розрахунки позивача, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій щодо сплати заборгованості, стягнення якої є предметом спору у даній справі, суд встановив, що заборгованість відповідача з орендної плати, яка підлягала внесенню до державного бюджету (50% місячного платежу, п. 3.5 Договору оренди) за визначений позивачем період з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р. складає 28388,84 грн., у тому числі 9403,25 грн. за січень 2019 року, 9450,27 грн. за лютий 2019 року та 9535,32 грн. за березень 2019 року.

При цьому, суд бере до уваги, що Договір оренди є розірваним з 23.04.2019 р. - дня набрання законної сили рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26.03.2019 р. у справі № 926/2456/18, однак орендоване майно відповідач повернув балансоутримувачу - Управлінню Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернівецькій області, по акту приймання-передачі від 23.07.2019 р. (а.с. 143-144).

Тому, беручи до уваги, що між сторонами існують невирішені питання щодо розрахунків за період з квітня 2019 р. по день повернення орендованого майна - 23.07.2019 р., у межах справи № 926/1370/19 у суду немає підстав для врахування в розрахунках між сторонами завдатку, сплата якого передбачена пунктом 5.7 Договору оренди.

Зокрема, згідно вказаного пункту орендар протягом місяця після підписання Договору оренди вносить завдаток, який після закінчення основного строку Договору підлягає зарахуванню в рахунок орендної плати за останній місяць оренди.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України також передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до статей 173-174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України унормовано, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а згідно статті 612 ЦК боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Пунктом 3.7 Договору оренди передбачено нарахування пені у разі несвоєчасної сплати орендної плати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Згідно з розрахунком на а.с. 12-12а позивач нарахував відповідачеві пеню у сумі 5364,44 грн. за прострочення сплати орендної плати за період з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р.

При цьому, як з`ясовано судом, пеня нарахована на:

- заборгованість у сумі 45275,71 грн., яка складається з нарахованої орендної плати за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад і грудень 2018 року, яка стягнута рішенням Господарського суду Чернівецької області від 26.03.2019 р. у справі № 926/2456/18 та не сплачена відповідачем,

- на заборгованість у сумі 28388,84 грн. за січень, лютий і березень 2019 року, яка є предметом стягнення в справі № 926/1370/19.

Однак, під час нарахування пені позивач не взяв до уваги норму частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Іншої умови Договором оренди не передбачено.

Відтак, нарахування пені на заборгованість з орендної плати за квітень, травень та червень 2018 року протягом 6-ти місяців з дня, коли зобов`язання мало бути виконане, припиняється (з урахуванням пункту 3.5 Договору оренди) з 16 числа відповідно місяців: жовтня 2018 року, листопада 2018 року та грудня 2018 року. Тобто, протягом обраного позивачем періоду з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р. нарахування пені на заборгованість за вказані періоди є неправомірним.

Нарахування пені на борг за липень 2018 року з урахуванням обраного позивачем періоду можливе з 29.01.2019 по 16.02.2019 р., за серпень 2018 - з 29.01.2019 р. по 16.03.2019 р., за вересень 2018 р. - з 29.01.2019 р. по 16.04.2019 р., за жовтень, листопад і грудень 2018 року - з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р.

Відтак, суд здійснив перерахунок пені з урахуванням положень частини 6 статті 232 ГК України та визначив пеню у сумі 5019,08 грн. за період з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р. (розрахунок суду, а.с.145-148).

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснив перевірку нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат за період з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р. на загальну заборгованість 73664,55 грн. (у тому числі 45275,71 грн. за попередній період та 28388,84 грн. за спірний період) та встановив, що визначені позивачем суми - 447,02 грн. 3% річних та 1303,32 грн. інфляційних втрат, не перевищують сум, обчислених за цей же період судом (розрахунок суду, а.с. 145-148).

Підсумовуючи, за результатами розгляду справи суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в частині вимог про стягнення з відповідача 28388,84 грн. боргу з орендної плати за січень, лютий і березень 2019 року, 5019,08 грн. пені за період з 29.01.2019 р. по 30.04.2019 р., а також 447,02 грн. 3% річних та 1303,32 грн. інфляційних втрат за цей же період, а всього підлягає до стягнення 35158,26 грн. (99,03% від розміру заявлених позовних вимог)

У задоволенні вимог про стягнення пені в сумі 345,36 грн. у позові належить відмовити.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частин 1 і 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України унормовано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У зв`язку з частковим задоволенням позову суд розподіляє судовий збір на сторони пропорційно задоволеним вимогам і стягує на користь позивача з відповідача його частку судового збору у розмірі 1902,37 грн. (1921,00 грн. х 99,03%), решта судового збору в сумі 18,63 грн. залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 20, ч. 1 ст. 129, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Мойсюк Оксани Миколаївни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вул. Василіянок, буд. 48, м. Івано-Франківськ, 76019, ідентифікаційний код 42891875):

- 28388,84 грн. боргу з орендної плати за договором оренди державного майна № 577 від 03.05.2017 р., 5019,08 грн. пені, 447,02 грн. 3% річних та 1303,32 грн. інфляційних втрат у дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: Держбюджет, Чернівецьке УК/ м. Чернівці, 22080200, , Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 4002;

- 1902,37 грн. судового збору за наступними реквізитами: отримувач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, код 42891875, банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, р/р НОМЕР_2 , МФО 820172.

3. В частині вимог про стягнення пені в сумі 345,36 грн. у задоволенні позову відмовити.

4. Судовий збір у сумі 18,63 грн. залишити за позивачем РВ ФДМУ по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 2401 ГПК України).

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

У судовому засіданні 29.08.2019 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 30 серпня 2019 року.

Суддя Т.І. Ковальчук