ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 року м.Дніпро Справа № 904/2739/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів Кощєєва І.М., Широбокової Л.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна»

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 року про зупинення провадження у справі № 904/2739/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд 27-Т, літера А; ідентифікаційний код 25641220)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА-СЕРВІС" (49000, м. Дніпро, проспект Мануйлівський, буд. 7; ідентифікаційний код 39017226)

про стягнення 24 706 771 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІЛІВЕР УКРАЇНА" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2658/18 від 19.06.2018р.) в якій просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА-СЕРВІС" 24 706 771 грн. 29 коп., що складається з 24 543 379 грн. 62 коп. - основного боргу, що виник відповідно до умов поставки товару на підставі Дистриб’юторської угоди від 31.12.2016р. №8/17 та від 01.04.2018р. №8/18, 112 167 грн. 52 коп. - 3% процентів річних та 51 224 грн. 15 коп. - пені.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Петрова В.І.) від 21.06.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА-СЕРВІС" було подало до суду зустрічний позов за №б/н від 23.07.2018р. (вх.№3299/18 від 26.07.2018р.), у якому просить: - прийняти зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 904/2739/18; - об'єднати в одне провадження вимоги за зустрічним позовом та вимоги за первісним позовом; - відстрочити сплату решти суми судового збору в розмірі 602 700,00 грн. до моменту ухвалення рішення по справі; - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІЛІВЕР УКРАЇНА" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА-СЕРВІС" заборгованість в сумі 44 678 314,18 грн., яка складається з 44 370 311,15 грн. - основного боргу та 308 003,03 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.07.2018р., залишеною без змін Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.09.2018р. та Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2018р.,

повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА-СЕРВІС" зустрічний позов за №б/н від 23.07.2018р. з доданими до нього документами.

07.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФІНФЕСТ" звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із клопотанням про залучення його у справу як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, посилаючись на те, що у випадку невизнання судом факту укладання Угоди між відповідачем та позивачем, зазначена обставина прямо вплине на наявність права вимоги за даною угодою позивача, а отже прямо вплине на права та інтереси третьої особи.

07.02.2019 року Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніка-Сервіс» звернувся із клопотанням про зупинення провадження у справі №904/2739/18 до набрання законної сили судового рішення у пов’язаній справі №910/12213/18.

В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на те, що позивач заперечує укладання Дистриб’юторської угоди №8/18 від 01.04.2018р., умови якої передбачають право відповідача протримати будь-яку заборгованість, у межах справи №904/2739/18 відсутня можливість дослідити оригінал даної Дистриб’юторської угоди №8/18 від 01.04.2018р. у зв’язку з її долученням до матеріалів справи №910/12213/18, а тому зібрані докази у справі №904/2739/18 не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Заперечуючи проти заявленого клопотання про зупинення провадження у справі, Позивач посилався на те, що справа №904/2739/18 не є пов'язаною зі справою №910/12213/18, а у відповідача відсутнє право на притримання оплати товару як способу забезпечення іншого зобов'язання.

Заперечуючи проти клопотання щодо клопотання про залучення до участі у справі ТОВ "Фінансова компанія "Фінфест" як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, позивач посилався на те, що право вимоги за договором факторингу виникло на підставі Дистриб'юторської угоди від 01.04.2018р. №8/18, яку позивач не укладав, що є предметом розгляду у справі №910/12213/18; питання дійсності договору факторингу та ретро-бонусів за Дистриб'юторською угодою від 01.04.2018р. №8/18 не є предметом спору в справі №904/2739/18 та взагалі не можуть вплинути на встановлення фактів поставки, але не оплати відповідачем товару ; рішення за результатами розгляду справи № 904/2739/18 не можуть вплинути на права або обов'язки ТОВ "Фінансова компанія "Фінфест" у справі №910/12213/18.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи та зупинено провадження у справі № 904/2739/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІЛІВЕР УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА-СЕРВІС" про стягнення 24 706 771 грн. 29 коп. до розгляду Господарським судом м. Києва справи №910/12213/18 та набрання рішенням у справі №910/12213/18 законної сили.

Не погодившись з ухвалою суду в частині зупинення провадження у справі, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІЛІВЕР УКРАЇНА" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду в частині зупинення провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неправильне застосування норм процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що пов’язаність справ не є підставою для зупинення провадження у відповідності до п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України, в той час, як зібрані у даній справі докази дозволяють суду встановити обставини, які є предметом розгляду даної справи, а тому відсутні підстави для зупинення провадження.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що предмет спору у даній справі, та справі №910/12213/18 є різним, і встановлення обставин у справі №910/12213/18 не вплине на рішення у даному спорі.

Апелянт посилається на те, шо справа знаходиться в провадженні суду вже більше року, що є порушенням розумних строків розгляду справи , а тому чергове безпідставне зупинення провадження впливає на ефективність розгляду даної справи та вирішення спору.

Всі ці обставини, на його думку, є підставами для скасування ухвали суду в оскаржуваній частині та направлення справи для продовження розгляду.

Частинами 1,2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 4 статті 262 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25 липня 2019 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) – Березкіна О.В., судді: Широбокова Л.П., Кощєєв І.М.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції оскаржується лише в частині зупинення провадження у справі, саме в цій частині колегія суддів здійснює перевірку оскаржуваної ухвали.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, господарський суд першої інстанції виходив з того, що справа № 910/12213/18, яка розглядається господарським судом м. Києва, є пов'язаною зі справою №904/2739/18, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області, оскільки у справі №910/12213/18 вирішуються питання щодо сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮНІЛІВЕР УКРАЇНА" винагороди (Ретро- бонусів) у сумі 45 858 665 грн. 50 коп. відповідно до умов Дистриб’юторської угоди від 01.04.2018р. №8/18, до погашення яких Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІКА СЕРВІС" має право притримати сплату заборгованості за Дистриб’юторською угодою від 01.04.2018р. №8/18, у тому числі заборгованість за накладними від 06.04.2018р. №№, , ; від 13.04.2018р №№, ; від 26.04.2018р. №, що повністю виключає обґрунтованість заявлених позовних вимог у межах справи № 904/2739/18.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, суд зобов’язаний зупинити провадження у справі у випадку об’єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об’єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із об`єктивних підстав.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2018 року у справі № 910/13545/17 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, у проваджені господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/12213/18 за позовом ТОВ "ФК "ФІНФЕСТ" до ТОВ « Юнілівер Україна» про стягнення 45 858 665 грн. 50 коп. за Дистриб’юторською угодою від 01.04.2018р. №8/18, що підтверджується копією ухвали про відкриття провадження у справі ( а.с. 240 т.2).

Відповідачем до клопотання про зупинення 28.05.2019 року надано також копію ухвали господарського суду м. Києва від 14.02.2019 року, з якої вбачається подання зустрічного позову ТОВ « Юнілівер Україна» до ТОВ «Фінансова компанія «Фінфест» та ТОВ « Юніка-Сервіс» про визнання недійсним договору факторингу, призначення у справі експертизи та зупинення провадження ( а.с. 94 т.3)

В той же час, предметом позову у справі № 904/2739/18 є стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 24 706 771,29 грн. за Дистриб’юторською угодою № 8/17 від 31.12.2016 року, укладеною між ТОВ «Юнілівер Україна» та ТОВ « Юніка-Сервіс» та за поставку на підставі накладних після закінчення терміну дії угоди.

Тобто, вбачається, що як предмет спору, так і сторони у справі є різними, правовідносини сторін виникли за різними угодами.

З матеріалів справи № 904/2739/18 вбачається, що на підтвердження поставки товару за угодою, та поза термінами її дії, позивачем надано копії товарно-транспортних накладних, копії довіреностей уповноваженої особи відповідача про отримання товарно-матеріальних цінностей, копії товарних накладних, листування між сторонами, акти звіряння взаєморозрахунків між сторонами, підписані обома сторонами.

Означене свідчить про те, що господарським судом першої інстанції залишено поза увагою, що з урахуванням зазначених обставин, змісту п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, процесуальним законодавством передбачено необхідність з`ясування судом обставин порушення прав та інтересів особи, яка звернулась до суду, та врахування при розгляді справи оцінки підстав, на яких базуються вимоги такої особи.

При цьому, колегією суддів встановлено, що у межах справи № 904/2739/18 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за Дистриб’юторською угодою № 8/17 від 31.12.2016 року, 19 червня 2018 року, в той час, як ТОВ « ФК «Фінфест», яка не є учасником справи № 904/2739/18, звернувся до суду лише 11.10.2018 року за договором відступлення права вимоги від 23.08.2018 року.

Таким чином, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції, за наявності зібраних у справі доказів, наділений достатніми процесуальними повноваженнями для з`ясування та встановлення обставин, які входять до предмету доказування у справі № 904/2739/18.

Розглядаючи заявлені позовні вимоги, що випливають з Дистриб’юторської угоди № 8/17 від 31.12.2016 року, та на підставі накладних на поставку товару після закінчення терміну її дії, місцевий господарський суд, у будь-якому випадку, мав би надати оцінку даній Угоді, з урахуванням укладених до неї додаткових угод, перевірити стан її виконання сторонами, наявність чи відсутність встановлених законом або договором підстав щодо невиконання сторонами своїх зобов`язань за цією угодою.

Судова колегія зазначає, що сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки вирішення спору у справі № 910/12213/18 не виключає задоволення позову у справі № 904/2739/18.

Відтак, жодних обґрунтувань стосовно неможливості надання оцінки наявним у справі доказам, так само як і наявності об`єктивних перешкод для встановлення і оцінки обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень в межах справи № 904/2739/18, оскаржувана ухвала суду не містить.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість необхідності зупинення провадження у справі через неможливість розглянути її до вирішення іншої справи, необхідно враховувати положення статті 6 Конвенції, якою передбачено, що судові процедури при розгляді справи повинні бути справедливими, справа має бути розглянута в розумний строк, а також на те, що в господарському судочинстві діє принцип ефективності судового процесу, який направлений на недопущення затягування процесу.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов необґрунтованого висновку, щодо зупинення провадження у справі, а тому ухвала господарського суду Дніпропетровської області в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

Згідно з приписами ч.3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про зупинення провадження у справі, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування ухвали господарського суду і передачі справи на розгляд суду першої інстанції розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами розгляду справи по суті, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 271,275 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілівер Україна»- задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2019 року про зупинення провадження у справі № 904/2739/18 – скасувати.

Справу № 904/2739/18 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 21.08.2019року.

Головуючий суддя                                                                       О.В.Березкіна

Суддя                                                                                           Л.П.Широбокова

Суддя           І.М.Кощеєв