УХВАЛА

м. Київ

23.08.2019Справа № 910/11337/19

За заявою органу самоорганізації населення «Вуличний комітет «Воздвиженка» у Подільському районі м. Києва

про забезпечення позову

у справі № 910/11337/19

за позовом 1) органу самоорганізації населення «Вуличний комітет «Воздвиженка» у Подільському районі м. Києва

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Оптимум-Капітал»

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Фундація «Якісне житло»

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український

будівельний альянс»

3) товариства з обмеженою відповідальністю «Мостицький 2»

про знесення об'єкту самочинного будівництва

Суддя Удалова О.Г.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2019 року орган самоорганізації населення «Вуличний комітет «Воздвиженка» у Подільському районі м. Києва (далі - вуличний комітет «Воздвиженка», позивач-1) та товариство з обмеженою відповідальністю «Оптимум-Капітал» (далі - ТОВ «Оптимум-Капітал», позивач-2) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фундація «Якісне житло» (далі - ТОВ «Фундація «Якісне житло», відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю «Північно-український будівельний альянс» (далі - ТОВ «Альянс», відповідач-2) та товариства з обмеженою відповідальністю «Мостицький 2» (далі - ТОВ «Мостицький 2», відповідач-3) про знесення об'єкту самочинного будівництва.

В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що зведення житлових будинків з об'єктами соціально-громадського призначення (багатоповерхового житлового комплексу «Подол град Vintage») на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відповідача-1, з кадастровим номером :85:381:0016, розташованій у Подільському районі міста Києва на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум'яцькій, здійснюється як самочинне будівництво без отримання передбаченої чинним законодавством дозвільної документації та дотримання встановлених законом будівельних норм.

Права позивача-2, як власника об'єкту нежитлової нерухомості, а саме закладу освіти - школи (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0) загальною площею 3702,9 кв. м., що розташована за адресою: місто Київ, Подільський район, вул. Кожум'яцька, 12б, на земельній ділянці з кадастровим номером :85:381:0028, що межує з будівництвом, порушується шляхом погіршення якостей території для здійснення школою своєю діяльністю, що є фактором зниження вартості власності, недотримання санітарних розривів між існуючими будівлям сторін, веде до погіршення стану будівлі Школи, а недотримання відповідачами пожежних норм, визначених ДБН В.2.2-3:2018 «Заклади освіти», створює пожежну небезпеку, у тому числі для дітей.

Крім того, позивачі зазначають, що земельна ділянка, на якій здійснюється забудова, розташована в межах Державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ», отже, згідно з положеннями Земельного кодексу України належить до особливо цінних земель історико-культурного призначення. За приписами чинного земельного законодавства для зміни категорії та призначення такої земельної ділянки необхідне погодження Верховної Ради України, при цьому рішення Київської міської ради № 638-18/798, яким вказана земельна ділянка передана у користування відповідача-1, не містить будь-яких відомостей про отримання такого погодження.

Обґрунтовуючи поданий ними позов, позивачі також вказують на наявність арешту, накладеного ухвалою Подільського районного суду міст Києва від 06.02.2019 у справі № 758/1483/19 про арешт майна у кримінальному провадженні. Вказаною ухвалою накладено арешт на об'єкт незавершеного будівництва житлового комплексу «Подол град Vintage» з забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт. Однак, за твердженням позивачів, вказана ухвала суду відповідачами ігнорується.

У зв'язку з цим позивачі просять суд зобов'язати відповідачів знести об'єкт самочинного будівництва, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :85:381:0016 у Подільському районі міста Києва на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум'яцькій.

Одночасно з поданням вищевказаного позову, вважаючи, що проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці призведе до заподіяння непоправної шкоди землям історико-культурного призначення та приватній власності позивача-1, що унеможливить виконання основного завдання судочинства, а саме ефективного захисту та відновлення порушених прав і законних інтересів позивачів, позивач-1 (вуличний комітет «Воздвиженка») подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд заборонити відповідачам, а також будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,7261 га з кадастровим номером :85:381:0016, розташованій у Подільському районі міста Києва на вулицях Воздвиженській, Гончарній, Дегтярній, Кожум'яцькій.

Розглянувши заяву позивача-1 про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Суд зазначає, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову, є пов'язаність відповідних дій відповідача та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами, з метою захисту яких такий позов подано.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проте, звертаючись до суду з даною заявою про забезпечення позову заявник не зазначив, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить (заборона відповідачам, а також будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи), може утруднити у подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог про знесення об'єкту самочинного будівництва. Відповідно заявник не надав належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості його вимоги про вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування (доказів), наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Суд зазначає, що на момент розгляду даної заяви існує чинна ухвала Подільського районного суду міст Києва від 06.02.2019 у справі № 758/1483/19, якою накладено арешт на об'єкт незавершеного будівництва житлового комплексу «Подол град Vintage» із забороною розпоряджання, користування та проведення будь-яких будівельних робіт. При цьому відомості про оскарження або скасування зазначеної ухвали відсутні як у матеріалах даної справи № 910/11337/19, так і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, суд не вважає доцільним повторне вжиття заходів забезпечення позову аналогічних тим, які вжиті Подільським районним судом міст Києва в межах кримінальної справи № 758/1483/19, адже повторне накладення заборони здійснювати будівельні роботи щодо того ж об'єкта незавершеного будівництва не сприятиме у ще більшій мірі захисту прав позивачів у випадку задоволення позову по даній справі № 910/11337/19.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що вимога про заборону здійснювати будівельні роботи будь-яким іншим особам окрім відповідачів звернута до невизначеного кола осіб, суперечить принципу запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, в порушення наведених вимог закону позивачем в обґрунтування поданої ним заяви не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви органу самоорганізації населення «Вуличний комітет «Воздвиженка» у Подільському районі м. Києва про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 23.08.2019. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова