ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 рокуСправа № 912/1119/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г., за участю секретаря судового засідання Лупенко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1119/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до відповідача Комунального підприємства "Енерговодоканал" Смолінської селищної ради Маловисківського району, 26223, Кіровоградська область, Маловисківський район, смт. Смоліне, вул. Козакова, буд. 39

про стягнення 188 781,59 грн

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Улибін О.В. директор;

В засіданні суду присутній слухач - Толмачова В.А., довіреність № 14-20 від 17.05.19 паспорт серія НОМЕР_1 виданий Маловисківським РС УДМС України в Кіровоградській області 30.10.2013.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ НАК "Нафтогаз України", позивач) до Комунального підприємства "Енерговодоканал" Смолінської селищної ради Маловисківського району (далі КП "Енерговодоканал", відповідач) про стягнення боргу у загальній сумі 595 315,52 грн, у тому числі: основний борг у сумі 418 478,07 грн, пеня в сумі 56 444,54 грн, три проценти річних у сумі 25 493,70 грн, інфляційні втрати в сумі 94 899,21 грн, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору №1919/1617-БО-18 постачання природного газу від 17.01.2017 в частині оплати поставленого газу.

Ухвалою від 26.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/1119/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.05.2019, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

16.05.2019 КП "Енерговодоканал" подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що погоджується з позовними вимогами частково, а саме в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 418 478,07 грн, який згідно платіжних доручень №262 від 07.05.2019 та №270 від 14.05.2019 сплачено. До відзиву відповідачем додано відповідні платіжні доручення. Крім того, відповідач просить у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 56 444,54 грн відмовити у зв`язку з закінченням строку позовної давності та зменшити розмір позовних вимог в частині трьох відсотків річних та інфляційних витрат на розсуд суду.

21.05.2019 АТ НАК "Нафтогаз України" подано до суду заяву про зменшення позовних вимог від 20.05.2019 №14/4-1500в, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 188 781,59 грн, у тому числі: пеня у розмірі 56 444,54 грн, три проценти річних у розмірі 27 637,47 грн, інфляційні втрати у розмірі 104 699,58 грн, з покладанням на відповідача судових витрат. Крім того, позивач просить повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 6098,00 грн.

Ухвалою від 23.05.2019 господарським судом прийнято до розгляду заяву АТ НАК "Нафтогаз України" № 14/4-1500в від 20.05.2019 про зменшення розміру позовних вимог; повернуто зі спеціального фонду Державного бюджету АТ НАК "Нафтогаз України" 6098,01 грн судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №7003500 від 12.04.2019 на загальну суму 8929,73 грн; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 11.06.2019.

29.05.2019 від КП "Енерговодоканал" до суду надійшло клопотання про зменшення штрафних санкцій, з доказами його направлення позивачу.

11.06.2019 до суду від позивача надійшло клопотання від 07.06.2019, в якому останній повідомив про неможливість забезпечити явку представника на судове засідання 11.06.2019 та просить перейти до розгляду справи №912/1119/19 по суті.

Ухвалою від 11.06.2019 господарський суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, закрив підготовче провадження та призначив справу №912/1119/19 до судового розгляду по суті на 18.07.2019 о 12:00 год.

В судових засіданнях 18.07.2019 оголошено перерву, на підставі ст. 216 ГПК України, на 13.08.2019 об 11:00 год. та 13.08.2019 на 16.08.2019 о 12:00 год.

15.08.2019 відповідачем подано суду заяву про зменшення розміру пені від 14.08.2019.

Разом з тим, господарський суд в порядку ч. 2 ст. 207 ГПК України, залишає без розгляду заяву відповідача від 14.08.2019, оскільки відповідачем не наведено поважності причин неподання вказаної заяви в підготовчому засіданні.

В судовому засіданні 16.08.2019 позивач правом на участь повноваженого представника не скористався, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Від позивача засобами електронного звязку надійшло клопотання про відкладення засідання на іншу дату мотивоване неможливістю забезпечити явку представника.

Однак суд відмовляє в задоволенні поданого клопотання з огляду на сплив строку вирішення спору.

Відповідачем в судовому засіданні повідомлено наступні обставини, з врахуванням яких відповідач просить суд зменшити розмір пені. Зазначено, що підприємство, знаходилось в тяжкому фінансовому стані через несплату споживачами за послуги теплопостачання. Станом на 01.08.2019 заборгованість сумарно становить 1006872,10 грн.

Окрім того, КП "Енерговодоканал" зазначено, що підприємство надає тепло тільки організаціям бюджетної сфери, зокрема школам, дитячим садочкам, дитячо - юнацькому центру та медико - санітарній частині, 2% тепла отримують підприємці, які також розташовані у приміщенні селищної ради.

Відповідач стверджує, що є відповідальним платником за спожитий природний газ, що підтверджується укладеним з НАК "Нафтогаз України" договором реструктуризації заборгованості в сумі 3 751 733,14 грн станом на 01.01.2017, за яким сплачено 1 958 734,45 грн. Окрім того, відповідачем сплачено за переліміт спожитого природного газу, який був спричинений значним похолоданням, штрафні санкції в сумі 69 604,14 грн. Сума вказаних штрафних санкцій не передбачена тарифом на тепло, що спричинило прямі збитки підприємству відповідача.

КП "Енерговодоканал" повідомлено, що з 2016 року виконавчими діями за борги перед іншими кредиторами, у підприємства вилучено все нерухоме майно, а котельні належать Смолінській селищній раді і передані в оренду відповідачу.

КП "Енерговодоканал" має заборгованість перед кредиторами станом на 01.08.2019 в розмірі 6650650,11 грн, в т.ч. по податку на додану вартість в сумі 1449987,70 грн.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову та запереченнях проти позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 226 "Деякі питання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перейменовано Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України". Дата набрання чинності постанови - 20.03.2019;

17.01.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - Постачальник) та Комунальним підприємством "Енерговодоканал" Смолінської селищної ради (надалі - Споживач) укладено Договір постачання природного газу №1919/1617-БО-18 (далі - Договір, а.с. 11-19 ), за змістом п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 році природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами /організаціями (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу з 01 січня 2017 по 31 березня 2017 (включно) природний газ обсягом до 303,241 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями (тис.куб.м), згідно наведеної у п. 2.1. таблиці.

Згідно з п. 3.1. Договору постачальник передає споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна") - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з підземних сховищ в газотранспортну систему.

Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 4.1. Договору кількість природного газу, яка передається споживачу, визначається за показами комерційних вузлів обліку природного газу споживача відповідно до вимог, установлених Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494.

За умовами п. 5.2. Договору ціна за 1000 куб.м. природного газу за цим договором становить 4 942,00 грн, крім того податок на додану варість (ПДВ) - 20%.

До сплати за 1 000 куб. м. природного газу з ПДВ - 5 930,40 грн.

Пунктом 5.4. Договору передбачено, що загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Згідно з умовами п. 6.1. Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За змістом п. 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 січня 2017 до 31 березня 2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

На виконання умов договору позивач протягом періоду з січня 2017 по березень 2017 включно поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1 418 178,07 грн, що підтверджується наступними актами приймання - передачі природного газу (а.с. 22 - 24):

- від 31.01.2017 на суму 548 360,36 грн;

- від 28.02.2017 на суму 480 617,41 грн;

- від 31.03.2017 на суму 389 200,30 грн.

Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Між тим, як повідомляє позивач, відповідач розрахувався за поставлений природний газ з порушенням встановлених договором строків, що є порушенням зобов`язання, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу слідуюче:

1) пеню в розмірі 56 444,54 грн, з яких:

- на суму боргу 100 360,36 грн за період з 28.02.2017 по 08.03.2017 нараховано 519,67 грн пені;

- на суму боргу 146 277,77 грн за період з 28.03.2017 по 14.05.2017 нараховано 4 039,67 грн пені;

- на суму боргу 141 277,77 грн за період з 15.05.2017 по 22.05.2017 нараховано 650,26 грн пені;

- на суму боргу 139 277,77 грн за період з 23.05.2017 по 27.09.2017 нараховано 10 256,95 грн пені;

- на суму боргу 389 200,30 грн за період з 26.04.2017 по 25.10.2017 нараховано 40 977,99 грн пені;

2) інфляційні втрати в розмірі 104 699,58 грн, з яких:

- з суму боргу 146 277,77 грн за квітень 2017 року нараховано 1 316,50 грн інфляційних втрат;

- з суму боргу 139 277,77 грн за період з травня 2017 року по вересень 2017 року нараховано 7 147,79 грн інфляційних втрат;

- з суму боргу 29 277,77 грн за період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року нараховано 6 458,77 грн інфляційних втрат;

- з суму боргу 389200,30 грн за період з травня 2017 по квітень 2019 року нараховано 89776,52 грн інфляційних втрат;

3) 3% річних в розмірі 27 637,47 грн, з яких:

- на суму боргу 100 360,36 грн за період з 28.02.2017 по 08.03.2017 нараховано 74,24 грн 3% річних;

- на суму боргу 146 277,77 грн за період з 28.03.2017 по 14.05.2017 нараховано 577,10 грн 3% річних;

- на суму боргу 141 277,77 грн за період з 15.05.2017 по 22.05.2017 нараховано 92,89 грн 3% річних;

- на суму боргу 139 277,77 грн за період з 23.05.2017 по 27.09.2017 нараховано 1 465,28 грн 3% річних;

- на суму боргу 139 277,77 грн за період з 28.09.2017 по 11.10.2017 нараховано 160,26 грн 3% річних;

- на суму боргу 79 277,77 грн за період з 12.10.2017 по 12.10.2017 нараховано 6,52 грн 3% річних;

- на суму боргу 29 277,77 грн за період з 13.10.2017 по 06.05.2019 нараховано 1 374,05 грн 3% річних;

- на суму боргу 389 200,30 грн за період з 26.04.2017 по 06.05.2019 нараховано 23 703,90 грн 3% річних;

- на суму боргу 318 478,07 грн за період з 07.05.2019 по 13.05.2019 нараховано 183,23 грн 3% річних.

При вирішенні спору у даній справі господарський суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваниминим коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд перевірив розрахунок 3% річних (а.с. 73, 74) та вважає його обґрунтованим, а суму нарахованих 3% річних у розмірі 27 637,47 грн такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При вирішенні питання щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 104 699,58 грн, згідно розрахунку позивача (а.с. 73-74) суд враховує, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, нарахування інфляційних втрат за наступний період обґрунтовано здійснено позивачем з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №904/10242/17.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що розрахунок інфляційних втрат відповідає зазначеним нормам законодавства та, відповідно, вимога про стягнення з відповідача 104 699,58 грн інфляційних втрат, нарахованих за зобов`язаннями лютого 2017 - березня 2017, підлягає задоволенню.

В силу вимог частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

У п. 8.2 Договору сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача підлягає стягненню пеня за загальний період з 28.02.2017 по 25.10.2017, розрахована за кожним актом окремо, у загальному розмірі 56 444,54 грн.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені порушень норм чинного законодавства та умов договору судом не встановлено.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 56 444,54 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині штрафних санкцій. В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем строків оплати. Крім того зазначає, що стягнення неустойки у розмірі 56 444,54 грн, яка складає 13% від суми боргу за договором, який є сплачений, спотворить дійсне правове призначення неустойки, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання, стягнення штрафних санкцій перетвориться на несправедливо надмірний тягар та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, що не відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності.

Відповідачем у судовому засіданні 16.08.2019 зазначено, що підприємство, знаходилось в тяжкому фінансовому стані через несплату споживачами за послуги теплопостачання. Станом на 01.08.2019 заборгованість сумарно становить 1006872,10 грн.

Окрім того, КП "Енерговодоканал" зазначено, що підприємство надає тепло тільки організаціям бюджетної сфери, зокрема школам, дитячим садочкам, дитячо - юнацькому центру та медико - санітарній частині, 2% тепла отримують підприємці, які також розташовані у приміщенні селищної ради.

Відповідач стверджує, що є відповідальним платником за спожитий природний газ, що підтверджується укладеним з НАК "Нафтогаз України" договором реструктуризації заборгованості в сумі 3 751 733,14 грн станом на 01.01.2017, за яким сплачено 1 958 734,45 грн. Окрім того, відповідачем сплачено за переліміт спожитого природного газу, який був спричинений значним похолоданням, штрафні санкції в сумі 69 604,14 грн. Сума вказаних штрафних санкцій не передбачена тарифом на тепло, що спричинило прямі збитки підприємству відповідача.

КП "Енерговодоканал" повідомлено, що з 2016 року виконавчими діями за борги перед іншими кредиторами, у підприємства вилучено все нерухоме майно, а котельні належать Смолінській селищній раді і передані в оренду відповідачу.

КП "Енерговодоканал" має заборгованість перед кредиторами станом на 01.08.2019 в розмірі 6650650,11 грн, в т.ч. по податку на додану вартість в сумі 1449987,70 грн.

Статтею 233 ГК України передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Водночас, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з приписами частини 3 статті 551 ЦК України, право суду щодо зменшення розміру неустойки розширено: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.

Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 ГПК України .

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у Постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18.

Державна політика у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 3 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" базується на принципах забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги на умовах самофінансування та досягнення рівня економічно-обгрунтованих витрат на їх виробництво, а також регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

КП "Енерговодоканал" є комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб споживачів, підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому будь-які прострочення споживачів в оплаті послуг теплової енергії тягнуть для відповідача додаткові витрати, що виходять за межі визначеної тарифами вартості послуг.

Крім того, підприємство відповідача наразі готується до опалювального сезону 2019-2020 і наявність заявленої до стягнення суми пені, може призвести до неможливості своєчасного початку постачання опалення організаціям, зокрема школам, дитячим садочкам, дитячо - юнацькому центру та медико - санітарній частині.

Позивачем не надано доказів виникнення у нього значних збитків, за винятком інфляційних збитків, що нараховані згідно статті 625 ЦК України та стягнені з відповідача за цим судовим рішенням.

Відтак, нарахована позивачем до стягнення пеня визнається судом "значним стягненням" у порівнянні з невстановленими збитками кредитора (позивача) у справі.

При цьому, суд бере до уваги, що позивач забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, АТ НАК "Нафтогаз України", як підприємство державного сектору економіки, є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розрахуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу, може призвести до значних соціально та економічно негативних наслідків для держави.

Разом з тим, відповідачем сплачено основну суму заборгованості позивачу після звернення до суду з даним позовом. Відповідач, як причину несплати такої заборгованості упродовж двох років, посилається на ті обставини, що між сторонами мали місце перемовини щодо реструктуризації такої заборгованості, однак договору не укладено з огляду на не врегулювання цього питання на законодавчому рівні.

Окрім того, господарський суд приймає до уваги пояснення відповідача щодо представництва інтересів в суді керівником КП "Енерговодоканал", а не адвокатом, з огляду на відсутність грошових коштів на адвокатські послуги.

За таких обставин, господарський суд, дотримуючись принципів справедливості, пропорційності у господарському судочинстві, збалансованості інтересів сторін, задовольняє клопотання відповідача та зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50%, що дорівнює 28 222,27 грн.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 у справі №922/2932/18 та від 01.08.2019 у справі №922/2772/18.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 831,72 покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Енерговодоканал" Смолінської селищної ради Маловисківського райну (26223, Кіровоградська область, Маловисківський район, смт. Смоліне, вул. Козакова, буд. 39, ідентифікаційний код 24153091) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) - 28 222,27 грн пені, 27 637,47 грн 3% річних та 104 699,58 грн інфляційних втрат, а також судовий збір у розмірі 2831,72 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.08.2019.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.