ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 924/752/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

О. О. Мамалуй- головуючий, Н. М. Губенко, О. А. Кролевець

за участю секретаря судового засідання - В.В. Шпорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019р.

у складі колегії суддів: І. Ю. Павлюк - головуючий, О. О. Демидюк, Г. І. Савченко

та на рішення господарського суду Хмельницької області від 26.12.2018р.

суддя: М. В. Смаровоз

за первісним позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

про стягнення 285 877,28 грн. пені, 67 372,09 грн. 3% річних, 37 094,19 грн. інфляційних втрат

та за зустрічним позовом дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. розділу 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" договору купівлі - продажу природного газу № 17-264-Н від 06.04.2017р.,

за участю представників учасників:

позивача: Родоман Т.О.

відповідача: Шустов М . В .

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до дочірнього підприємства "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (далі - ДП "Шепетівкагаз", відповідач) про стягнення 285 877,28 грн. - пені, 67 372,09 грн. - 3% річних, 37 094,19 грн. - інфляційних втрат.

Позов мотивовано несвоєчасним виконанням відповідачем господарських зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ДП "Шепетівкагаз".

Дочірнім підприємством "Шепетівкагаз" ПАТ по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" подано зустрічну позовну заяву про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1. розділу 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" договору купівлі - продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. наступного змісту: "Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк".

Зустрічний позов мотивовано тим, що абз. 8 п. 6.1 договору суперечить Порядку, затвердженому постановою Кабінетом Міністрів України №20 від 11.01.2005р. та ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства та відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою, тому сторони не мають можливості самостійно врегулювати в договорі питання щодо строків та порядку виконання зобов`язання, виконання якого залежить від компенсації з державного бюджету.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.12.2018р. у справі №924/752/18, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019р., первісний позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково, присуджено до стягнення з ДП "Шепетівкагаз" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 142 938,64грн. - пені, 67 372,09 грн. - 3% річних, 37 094,19 грн. інфляційних втрат, 5 855,15 грн. - відшкодування судового збору. У решті первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ДП "Шепетівкагаз" про визнання недійсним абзацу 8 пункту 6.1 розділу 6 "Порядок та умови проведення розрахунків" договору купівлі - продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р., укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ДП "Шепетівкагаз" відмовлено.

Судові рішення мотивовані несвоєчасним виконанням ДП "Шепетівкагаз" умов договору купівлі - продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р.

Суди частково задовольняючи позовні вимоги за первісним позовом наголошують на тому, що спільні протокольні рішення (прийняті після укладення договору купівлі - продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р.) не змінюють строків та умов розрахунків за спірним договором.

Суди посилаються на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 20.11.2018р. у справі №923/1099/17.

Водночас, судом першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, зменшено розмір пені на 50% на підставі ст.233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України.

Суди попередніх інстанцій відмовляючи в задоволенні зустрічного позову вказують на те, що абзац 8 пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. не суперечить актам цивільного законодавства, підписаний уповноваженими особами сторін, а також виконання умов цього договору шляхом прийняття природного газу, здійснення оплати за отриманий товар на умовах визначених даним договором свідчить про погодження та прийняття всіх умов оспорюваного договору.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 26.12.2018р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019р. у справі №924/752/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки в сумі 142 938,64 грн. та прийняти нове рішення, яким в цій частині позовні вимоги задовольнити.

Скарга мотивована порушенням судами попередніх інстанцій норм ст. ст. 6, 525, 526, 551, 599, 625, 631 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" наголошує на тому, що судами попередніх інстанцій не було враховано інтереси позивача.

4. Позиції інших учасників справи

Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу від ДП "Шепетівкагаз" не подано.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

06 квітня 2017 року між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та ДП "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" (покупець) укладено договір на купівлю-продаж природного газу №17-264-Н, відповідно до якого продавець зобов`язується передати покупцеві у 2017 році природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах договору.

Природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01 квітня 2017 року по 30 вересня 2017 року (включно) природний газ обсягом до 4 270,594 тис. куб. м., у тому числі за місяцями.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 (Офіційний вісник України, 2005р., №2, ст. 88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строку оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількість днів які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі коригуючи актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

З дати надання продавцеві покупцем акта звіряння розрахунків, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.

Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5-денний строк.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання договору на купівлю-продаж природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. ПАТ „НАК „Нафтогаз України" передало, а ДП "Шепетівкагаз" ПАТ „Шепетівкагаз" прийняло за період квітень-грудень 2017р. природний газ на загальну суму 31 744 007,89 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Позивачем додано до матеріалів справи двосторонні акти звіряння розрахунків, підписані ДП "Шепетівкагаз" ПАТ „Шепетівкагаз" з Управлінням соціального захисту населення Шепетівської РДА та з Управлінням праці та соціального захисту населення Шепетівської міської ради.

У подальшому між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації в Хмельницькій області, ДП "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" та ПАТ „НАК „Нафтогаз України" підписано спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України №2606 від 17.05.2017р. на суму 12 400 000,00 грн., №2856 від 14.06.2017р. на суму 5 463 451,35 грн., №3025 від 13.07.2017р. на суму 1 413 043,27 грн., №3240 від 16.08.2017р. на суму 733 951,64 грн., №3457 від 14.09.2017р. на суму 845 813,27 грн., №3692 від 19.10.2017р. на суму 98 178,88 грн., №3943 від 16.11.2017р. на суму 6 961 301,10 грн., в тому числі за договором №17-264-Н від 06.04.2017р.

Предметом Спільних протокольних рішень є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 „Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".

Згідно з розділом 4 сторони, що підписали це Спільне протокольне рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за цим Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України.

На виконання вищевказаних спільних протокольних рішень Державною казначейською службою України в Хмельницькій області перераховано ПАТ „НАК „Нафтогаз України" кошти в розмірі 27 915 739,51 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до наданого позивачем сальдо по підприємству ДП "Шепетівкагаз" за період з 01.01.2017р. по 31.03.2018р. заборгованість у відповідача по договору №17-264-Н відсутня. Здійснені відповідачем проплати підтверджуються доданою випискою позивача по підприємству відповідача, відповідно до якої 30.11.2017р. відповідачем повністю погашено заборгованість за поставлений природний газ.

Оскільки відповідачем несвоєчасно сплачено за природний газ, поставлений 2017 році, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 12 Господарського кодексу України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Таким чином держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Пунктом 7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг.

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі укладених між ними договорів.

Правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів Державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти.

Тобто, Держава фактично визнає неспроможність підприємства паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки (залежно від рівня наданих пільг і субвенцій, отриманих населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (позивачеві).

Таким чином державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови.

Підписавши спільні протокольні рішення сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, у тому числі за договором.

Така ж позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2019р. у справі №924/296/18.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що спільні протокольні рішення не змінюють строків та умов розрахунків за договором купівлі-продажу від 06.04.2017р. та враховуючи несвоєчасну оплату відповідачем за отриманий природний газ наявні підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій.

Однак, як стверджує ДП "Шепетівкагаз" розрахунок за газ здійснено як власними коштами, так і за рахунок бюджетних субвенцій.

Судами не досліджувалося питання, на яку суму заборгованості нараховані 3% річних, інфляційні втрати та пеня у відповідних розмірах.

Судами не встановлено чи оплата за природний газ власними коштами здійснена відповідачем у межах строків передбачених п. 6.1 договору.

Таким чином судові рішення є невмотивованими, оскільки не містять сум, на які нараховувалися 3% річних, інфляційні та пеня, ні періодів прострочення (при їх наявності), за які здійснювалося відповідне нарахування.

Оскільки судами не досліджувалося питання розміру оплати за поставлений природний газ власними коштами, періодів такої оплати та наявність або відсутність прострочення такої оплати, правомірність нарахування 3% річних, інфляційних та пені, висновки судів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог позивача є передчасними.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій було порушено норми процесуального права щодо повноти оцінки доказів та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, що є підставою для скасування рішення суду першої та постанови суду апеляційної інстанцій в частині первісного позову.

Відмовляючи в частині задоволення зустрічного позову ДП "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" суди вказують на те, що абзац 8 пункту 6.1 договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. не суперечить актам цивільного законодавства, підписаний уповноваженими особами сторін, а також виконання умов цього договору шляхом прийняття природного газу, здійснення оплати за отриманий товар на умовах визначених даним договором свідчить про погодження та прийняття всіх умов оспорюваного договору.

Нормами ст. 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частиною 1 ст. 215 цього Кодексу передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже наведеними нормами визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що при укладенні договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ДП "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" сторонами було погоджено предмет договору, порядок та умови передачі, порядок обліку газу, ціну, порядок та умови проведення розрахунків, відповідальність сторін та інші умови.

Згідно з ч. 2 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Встановлення у договорі такого порядку проведення розрахунків (абз. 8 п. 6.1 договору) відповідає п. 20 Примірного договору купівлі-продажу природного газу з постачальниками природного газу із спеціальними обовязками для потреб побутових споживачів та релігійних організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016р. № 444 (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) та не суперечить приписам ст. 627 ЦК України, якою визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судами встановлено, що на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №17-264-Н від 06.04.2017р. ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передало, а ДП "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз" прийняло природний газ, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу.

При цьому, сторонами підтверджено, що ДП "Шепетівкагаз" у повному обсязі виконало умови договору та оплатило обсяг поставленого ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" природного газу, що свідчить про прийняття умов договору та подальше його схвалення шляхом повного виконання в частині оплати.

Таким чином суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ДП "Шепетівкагаз" публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Шепетівкагаз".

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин 1, 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Приписами ч. 4 вказаної статті передбачено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права.

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в касаційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 26.12.2018р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019р. у справі №924/752/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки в сумі 142 938,64 грн. та прийняти нове рішення, яким в цій частині позовні вимоги задовольнити.

Тобто, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" оскаржує судові рішення лише в частині зменшення розміру загальної суми пені на 50%.

Оскільки суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків щодо правових наслідків укладення спільних протокольних рішень та судами не досліджувалося питання розміру оплати за поставлений природний газ власними коштами, періодів такої оплати та наявність або відсутність прострочення такої оплати, правомірність нарахування 3%річних, інфляційних та пені, висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для стягнення пені, 3% річних та інфляційних та часткове задоволення позовних вимог позивача є передчасними.

Відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає ухвалити нове рішення, а тому справу слід передати на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене у цій постанові, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дослідити обставини справи, зокрема: розмір оплати за поставлений природний газ власними коштами, періоди такої оплати та наявність або відсутність прострочення такої оплати, правомірність нарахування 3%річних, інфляційних та пені, і в залежності від встановленого та згідно з чинним законодавством, прийняти відповідне рішення.

Верховним Судом залишено без задоволення клопотання ДП "Шепетівкагаз" про зупинення касаційного провадження у справі №924/752/18 до внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень судового рішення об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/296/18, у зв`язку з наявністю на 13.08.2019р. (день слухання справи №924/752/18) в Єдиному державному реєстрі судових рішень тексту постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/296/18.

8. Судові витрати

Оскільки справа підлягає передачі на новий розгляд, то відповідно до вимог ст. 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 26.12.2018р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019р. у справі №924/752/18 скасувати в частині первісного позову публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У цій частині справу №924/752/18 передати на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

В іншій частині рішення господарського суду Хмельницької області від 26.12.2018р. та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2019р. у справі №924/752/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Суддя Н. М. Губенко

Суддя О. А. Кролевець