УХВАЛА

м. Київ

20.08.2019Справа № 910/10895/19

За позовом ОСОБА_1

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М"

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

Про визнання права власності на частку статутного капіталу

Суддя Бондаренко Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" (далі відповідач - 1), ОСОБА_2 (далі відповідач - 2) та ОСОБА_3 (далі відповідач - 3) про визнання права власності на частку статутного капіталу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за твердженням останнього, позивач на підставі договору купівлі продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" від 15.01.2019, укладеного між позивачем та відповідачами 2, 3 набув у власність 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М", проте відповідачі 2, 3 не здійснили всі необхідні дії для переходу частки до позивача.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" та заборонити Державним реєстраторам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо: відчуження та будь якого іншого розпорядження корпоративними правами; зміни засновників (учасників); зміни юридичної адреси та зміни інших даних Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М".

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, про що постановив відповідну ухвалу від 14.08.2019, в якій навів мотиви та обґрунтування прийнятого рішення.

16.08.2019 через відділ канцелярії суду від позивача надійшла ще одна заява про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" та заборонити Державним реєстраторам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо: відчуження та будь якого іншого розпорядження корпоративними правами; зміни засновників (учасників); зміни юридичної адреси та зміни інших даних Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" (до заяви додано претензію від 15.06.2019 року без доказів направлення її відповідачам та витяг без зазначення з якого реєстру про реєстрацію ТОВ "Фінансова компанія "Константа М").

16.08.2019 судом направлені запити органу державної влади, підприємства, установи, організації, закладу (Центр надання адміністративних послуг Дніпровської міської ради) щодо доступу до персональних даних у відповідності до ст. 16 Закону України «Про захист персональних даних» з запитом про надання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідачів у справі - фізичних осіб.

19.08.2019 від позивач надійшла заява про залишення без розгляду, в якій позивач просив суд відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 226 Цивільного процесуального кодексу України залишити його позов без розгляду та зазначав, що наслідки залишення без розгляду позову йому зрозумілі.

Положеннями п. 3) ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Враховуючи, що позивачем заява про залишення позову без розгляду подана до відкриття провадження у справі, що у вказаній заяві позивач, як на правову підставу подання такої заяви, посилається на положення Цивільного процесуального кодексу України, який не регулює господарське судочинство, проте саме норма п. 5 ч. 1 статті 226 ГПК України (позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду), а отже із змісту заяви вбачається не бажання позивача підтримувати позов, та приймаючи до уваги положення п. 3) ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, судом розцінена подана позивачем заява, як заява про відкликання позовної заяви.

Згідно з п. 7 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Оскільки позивачем відповідно до приписів п.3 ч.5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України подана заява про відкликання позовної заяви. Вказана заява підписана уповноваженою на те особою (власне позивачем ОСОБА_1), суд відповідно до п.3 ч.5 Господарського процесуального кодексу України повертає позовну заяву.

Ураховуючи, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, у суду відсутні правові підстави для розгляду поданої ним заяви про забезпечення позову, поданої до суду 16.08.2019, а тому вона підлягає поверненню без розгляду на підставі ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 140, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Повернути позовну заяву б/н від 10.08.2019 позивачу - ОСОБА_1.

2. Повернути заяву про забезпечення позову б/н від 16.08.2019 позивачу - ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 20.08.2019 та підлягає оскарженню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.П. Бондаренко