ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/801/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019

у складі колегії суддів: Аленіна О. Ю. - головуючого, Богатиря К. В., Філінюка І. Г.

за скаргою Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ"

до Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 2 701 839,60 грн збитків

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

1. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 у справі № 916/801/18 задоволено скаргу на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. Визнано неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про опис та арешт майна боржника № 58093063 від 24.01.2019 та зобов`язано Долинського Миколу Миколайовича скасувати дану постанову. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо направлення на реалізацію арештованого майна Фірми "Давос" у формі ТОВ, а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район , м. Кілія, вул. Железнякова, 4, - через електронний торговий майданчик оператора Державного підприємства "Сетам" за вартістю, визначеною звітом про незалежну оцінку майна від 07.02.2019 року, виконаного Приватним підприємством "Брокбізнесконсалт" в особі оцінювача Суслова В`ячеслава Борисовича . Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича щодо використання у виконавчому провадженні звіту про незалежну оцінку майна від 07.02.2019, виконаного Приватним підприємством "Брокбізнесконсалт" в особі оцінювача Суслова В`ячеслава Борисовича для подальшої примусової реалізації об`єкту оцінки на електронних торгах, згідно норм Закону України "Про виконавче провадження" та зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколу Миколайовича призначити незалежну нову (повторну) оцінку описаного та арештованого нерухомого майна Фірми "Давос" у формі ТОВ, а саме: 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м . Кілія , вул. Железнякова, 4 .

2. Приймаючи ухвалу місцевий господарський суд посилаючись на приписи Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення скарги заявника на дії приватного виконавця, оскільки іншим способом заявник не має можливості захистити свої права.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

3. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 вищезазначену ухвалу місцевого господарського суду скасовано та відмовлено у задоволенні скарги Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М.

4. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії приватного виконавця щодо оцінки майна відповідали положенням частин 1 - 3, 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" та зауважив, що у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним, а тому виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна.

5. Під час розгляду скарги на дії приватного виконавця господарськими судами попередніх інстанцій було встановлено:

5.1. Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.09.2018 залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 у справі № 916/801/18 стягнуто з Фірми "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вімексім" 2 701 839, 60 грн збитків та 40 527, 59 грн судового збору.

5.2. 28.12.2018 Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ.

5.3. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинським М.М. від 15.01.2019 відкрито виконавче провадження № 58093063 на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 28.12.2018.

5.4. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. від 15.01.2019 накладено арешт на все майно, що підлягає державній реєстрації та належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 3 017 603,91 грн.

5.5. 23.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. здійснено запит щодо отримання інформації про наявного у Фірми "Давос" у формі ТОВ майна, за результатами здійснення якого встановлено належність боржнику 6/100 часток комплексу будівель та споруд (вул. Железнякова, 4, м. Кілія , Кілійський район, Одеська область ).

5.6. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. від 24.01.2019 описано та накладено арешт на майно боржника, а саме 6/100 частин комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4 , яке складається з двох окремо розташованих будівель загальною площею 340,6 кв.м., а саме: санпропускник з котельною, що позначені на плані літерами "Б-Б1", площею 163.5 кв.м., що складається із 6-ти приміщень (основні та допоміжні); павільйон морвокзалу, позначений на плані літерою "Х", площею 177, 1 кв.м, що складається з 10-ти приміщень (основні та допоміжні). У вказаній постанові зазначено, що майно знаходиться в задовільному стані та потребує висновку експерта.

5.7. Відповідальним зберігачем вищезазначеного майна призначено ОСОБА_3 , якого попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність про що в постанові міститься підпис останнього. Виконавчі дії проведені у присутності понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

5.8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вімексім" повідомило приватного виконавця (лист від 31.01.2019), що не може зв`язатись з боржником, а тому не може узгодити з останнім ціну, у зв`язку з чим просив провести оцінку описаного майна.

5.9. Постановою від 31.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках (із зазначенням реквізитів) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Фірмі "Давос" у формі ТОВ у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 3 017 603,91 грн.

5.10. Також постановою від 31.01.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. призначено суб`єкта оціночної діяльності Приватне підприємство "Брокбізнесконсалт" для участі у виконавчому провадженні.

5.11. На підставі постанови приватного виконавця від 31.01.2019 та договору № 49 від 01.02.2019, укладеного між приватним виконавцем та Приватним підприємством "Брокбізнесконсалт" проведено оцінку вищезазначеного майна.

5.12. Відповідно до звіту про незалежну оцінку 6/100 частин комплексу будівель та споруд, розташованих за адресою: Одеська обл., Кілійський район, м. Кілія, вул. Железнякова, 4, що належать Фірмі "Давос" у формі ТОВ, ринкова вартість предмета оцінки становить 1 812 388,00 грн. У розрахунку вартості дохідним підходом використано ціну оренди на об`єкти нерухомості, які знаходяться у м. Ізмаїлі, у правці на торг вказано, що для ринку комерційної нерухомості орендна ставка, в середньому, менше вартості пропозицій. У розрахунку вартості порівняльним підходом для порівняння обраний один об`єкт, який знаходиться у м. Кілія (інші знаходяться у м. Вилково та м. Ізмаїл). У додатках до звіту є фотографії об`єкту оцінювання. Датою оцінки у вказаному звіті вказано 04.02.2019, дата завершення складання звіту 07.02.2019.

5.13. 12.02.2019 приватним виконавцем подано заявку щодо передачі на реалізацію арештованого майна № 856 за вартістю 1 812 388,00 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції від 13.06.2019 Фірма "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою її скасувати та залишити в силі ухвалу місцевого господарського суду від 11.03.2019.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 916/801/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючого), Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019.

8. Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2019 касаційну скаргу Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю залишено без руху та надано строк тривалістю 10 днів для усунення недоліків.

9. Ухвалою Верховного Суду від 05.08.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 916/801/18 Господарського суду Одеської області за вищезазначеною касаційною скаргою для здійснення перегляду постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

10. 28.08.2019 до Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ" надійшов відзив на касаційну скаргу із запереченнями проти доводів та вимог скаржника.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю)

11. Скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права з невірною юридичною оцінкою обставин справи.

12. Скаржник доводить, що процесуальні дії приватного виконавця з визначення вартості нерухомого майна на основі звіту про незалежну оцінку суперечать положенням чинного законодавства, а сама оцінка нерухомого майна є такою, що проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

Доводи позивача

(Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІМЕКСІМ")

13. Позивач посилається на те, що доводи касаційної скарги засновані на хибному тлумаченні нормативних актів, не спростовують обставин встановлених судом апеляційної інстанції, не впливають на законність оскаржуваного судового акта та за своїм змістом направленні на переоцінку доказів, що в силу частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не допускається при розгляді справи в суді касаційної інстанції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

14. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

15. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

17. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

А.2. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

18. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яка охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

19. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

20. За змістом положень статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

21. Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

22. Згідно із частинами 1-2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

23. Відповідно до статей 48, 52 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

24. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна (частини 3, 4 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження").

25. Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

26. Згідно із частиною 4 статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

27. Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина 1 статті 10 та частина 1 статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

28. Відповідно до статті 33 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

29. Статтею 32 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачена відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, частиною другою якої визначено, що оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

30. Відтак, чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання у разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків.

31. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

32. Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

33. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

34. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 914/881/17).

35. Судом апеляційної інстанції установлено, що заявником не заявлялась вимога про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця від 31.01.2019 про призначення суб`єкта оціночної діяльності, натомість матеріали справи свідчать, що дії приватного виконавця щодо визначення ціни майна відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження".

36. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначає, що частиною 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

37. Колегія суддів у даній справі вважає за необхідне зауважити, що пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає у їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

38. Відповідно до статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

39. Апеляційним господарським судом установлено, що скаржником під час розгляду справи не надано відповідних рецензій на звіт про оцінку майна, як й не надано належних доказів, які б підтверджували невідповідність ціни майна визначеній у звіті. При цьому надана скаржником довідка щодо балансової вартості майна обґрунтовано відхилена судом, оскільки остання є внутрішнім документом відповідача та не може свідчити про реальну вартість майна.

40. Крім того, відповідно до частини 5 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

41. Разом з цим, скаржником під час розгляду справи не надано доказів оскарження звіту про оцінку майна.

42. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16 та від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

43. Проте скаржником не ставилась вимога про оскарження оцінки майна під час розгляду скарги на дії приватного виконавця у даній справі, а вимоги скарги базувались на власній оцінці скаржником звіту про оцінку майна, який, за його твердженням, є необґрунтованим та складеним із порушеннями чинного законодавства у зв`язку із чим сума оцінки майна є заниженою та не відповідає дійсності і як наслідок на неправомірному використанні виконавцем цього звіту під час здійснення виконавчих дій.

44. За таких обставин доводи скаржника про неправомірність звіту про оцінку майна, за відсутності оскарження в судовому порядку останнього та наявності відповідного судового рішення є передчасними.

45. Щодо доводів скаржника стосовно складення постанови приватного виконавця про опис та арешт майна боржника від 24.01.2019 без участі представників сторін, суд апеляційної інстанції із аналізу Інструкції з організації примусового виконання рішень встановив, що вчинення відповідних дій пов`язане саме з присутністю сторін під час складення постанови. До того ж постанова про опис та арешт майна боржника складена у присутності понятих та містить їх підписи.

46. Зважаючи на викладене, слід погодитись з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги на дії приватного виконавця.

А.3. Щодо суті касаційної скарги

47. Доводи скаржника, які викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

48. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

49. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

50. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 Господарського процесуального кодексу України).

51. Враховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю та необхідність залишення постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 у справі № 916/801/18 без змін, як такої, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

52. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін оскаржуваної постанови апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фірми "Давос" у формі товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 у справі № 916/801/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді О. В. Васьковський
В. Г. Пєсков