ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Справа№ 910/2943/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 (повний текст складено 16.05.2019)

у справі №910/2943/19 (суддя Ягічева Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест", м. Київ

до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради, м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ

про стягнення 121 299,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" (далі - позивач, ПрАТ "Фарлеп-Інвест") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (далі - відповідач, Департамент) про стягнення 121299,89 грн. на відшкодування витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем у період з 01.07.2016 по 31.12.2018 було надано телекомунікаційні послуги фізичним особам на пільгових умовах, а оскільки головним розпорядником коштів бюджетного фінансування соціальних пільг в м. Києві є Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради, то на думку позивача, саме на відповідача покладено обов`язок щодо здійснення розрахунків з постачальниками послуг, в тому числі і операторами телекомунікаційних послуг, за послуги надані особам, які мають право на відповідні пільги.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/2943/19 в частині стягнення з відповідача за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.07.2016 по 30.04.2017 провадження у справі закрито. В іншій частині позову відмовлено.

Закриваючи провадження у справі в частині стягнення коштів з відповідача за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.07.2016 по 30.04.2017 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України, п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК, суд першої інстанції виходив з того, що є таке, що набрало законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі № 910/14613/17 між тими самими сторонами, що і в даній справі, з тих самих підстав та той самий предмет - стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.07.2016 по 30.04.2017.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним доказом підтвердження надання позивачем телекомунікаційних послуг на пільгових умовах в період з 01.07.2016 по 31.12.2018 є акти звірки (форма "3-пільга") складені у даний період та враховуючи, що позивачем такі акти до суду не надані, у суду відсутні підстави для задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача 121299,85 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 скасувати частково, постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 69 822,64 грн. заборгованості за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.05.2017 по 31.12.2018.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також з невідповідністю висновків суду обставинам справи. За твердженнями апелянта, належним доказом відсутності у відповідача заборгованості може вважатись саме факт відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг, який в свою чергу може підтверджуватись відповідним платіжним дорученням відповідача. На переконання апелянта, ним було виконані всі умови чинного законодавства та надано всі належні йому докази понесених збитків, при цьому відповідачем не надано обґрунтованих доказів відсутності у нього заборгованості.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/2943/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Фарлеп-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі № 910/2943/19 та ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

03.07.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли пояснення, згідно яких останній просив апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ПрАТ "Фарлеп-Інвест", а рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/2943/19 залишити без змін.

17.07.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

В обґрунтування заперечень на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що належними доказами вимог позивача для отримання компенсації на погашення заборгованості внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах є наявність актів звірки, складених за встановленою формою, а саме: ("3-пільга").

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 15.02.2007 № 594 позивача включено до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій за № 698, що підтверджується довідкою НКРЗІ від 18.02.2015 № 02-773/111.

Позивач надає послуги споживачам відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 № 295, інших законодавчих актів України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що за період з 01.07.2016 по 31.12.2018 ПрАТ "Фарлеп-Інвест" були надані телекомунікаційні послуги на пільгових умовах на загальну суму 121 299,85 грн., у зв`язку з чим на виконання п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, позивачем направлено відповідачу як головному розпоряднику коштів бюджетного фінансування соціальних пільг в м. Києві розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам, згідно з формулою "2-пільга".

За результатами розгляду справи судом першої інстанції вирішено в частині стягнення з відповідача за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.07.2016 по 30.04.2017 провадження у справі закрити, в іншій частині позову відмовити.

Перевіривши рішення місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційного господарського погоджується з висновками про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.07.2016 по 30.04.2017, оскільки на момент звернення позивача з даною позовною заявою набрало законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 у справі № 910/14613/17 між тими самими сторонами, що і в даній справі, з тих самих підстав та той самий предмет - стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги на пільгових умовах за період з 01.07.2016 по 30.04.2017.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в решті позовних вимог, з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Право окремих категорій громадян на пільги з оплати телекомунікаційних послуг, зокрема, встановлено Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист", "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про охорону дитинства".

Відповідно до п. 3 ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлено, що виключно законами України визначаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; величина порогу індексації грошових доходів громадян; пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання.

Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 (далі - Порядок №256), встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій державного бюджету.

П. 2 Порядку №256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг м. Києва є Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради.

Відповідно до п.8 Порядку №256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій в межах отриманих коштів за відповідним видом послуг (витрат) перераховуються протягом двох операційних днів на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків.

Отже, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги зв`язку пільговим категоріям громадян. При цьому зобов`язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із Законів України і не залежать від їх бажання.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що всупереч наведеним приписам чинного законодавства Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради не надано доказів відшкодування позивачу витрат, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах.

Одночасно постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 запроваджено Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги та затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення).

Згідно п. 3 Положення Департамент визначено уповноваженим органом, який, у тому числі, здійснює ведення обліку пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою "1-пільга".

Відповідно до п. 10 Положення підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга".

Пунктом 11 Положення передбачено, що уповноважений орган щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає:

- реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга";

- акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга".

При цьому позивачем були надані відповідачу розрахунки щодо вартості цих послуг, згідно з формою "2-пільга".

У свою чергу, відповідачем в порушення п. 11 Положення не було складено акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга" за спірний період, після чого у відповідача виникає обов`язок по відшкодуванню витрат пов`язаних з наданням пільг.

Невиконання відповідачем своїх обов`язків щодо складення актів звіряння розрахунків не може позбавляти позивача права на відшкодування вищезазначених витрат.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що законодавством не передбачено залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету чи випадки повного або часткового звільнення від обов`язку здійснення розрахунків з постачальниками послуг на пільгових умовах.

Так, ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною, яка є підставою для звільнення від відповідальності.

Тобто, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Також Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 та у справі "Бакалов проти України" від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446, від 15.05.2012 у справі № 3-28гс12 та від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16, постанові Верховного Суду від 21.05.2019 № 913/226/17.

За таких обставин, Департамент відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із Закону і така відповідальність не може ставитись у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

З огляду на викладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг за загальний період з травня 2017 року по грудень 2018 року, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що розмір заборгованості заявлений апелянтом в апеляційний скарзі в розмірі 69 822,64 грн. є нормативно обґрунтованим та арифметично правильним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За результатами перегляду справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було неповно з`ясовано обставини справи, внаслідок чого невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з підстав, які наводилися вище.

Судові витрати.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються апеляційним господарським судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест", на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/2943/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/2943/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест".

3. В цій частині прийняти нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" задовольнити.

4. Стягнути з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" 69 822,64 грн. (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять дві гривні шістдесят чотири коп.) заборгованості за надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.05.2017 по 31.12.2018.

5. Стягнути з Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" 2881,50 грн. (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню п`ятдесят коп.) судовго збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів сторін.

7. Матеріали справи №910/2943/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир