ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

19 серпня 2019 року Справа № 915/1880/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову (вх. № 13314/19 від 15.08.2019 року)

за позовом Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області, вул. Івана Виговського, 18, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 ()

в інтересах держави

до відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області, вул. Грушевського, 3, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55213 ()

до відповідача Приватного підприємства «Лора», вул. Пластова, 1 м. Львів, 79056 ()

про визнання незаконним та скасування пунктів рішень та рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування записів в Державному реєстрі речових прав, зобов'язання вчинити дії

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся Заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави із заявою про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- накласти арешт на земельну ділянку площею 0,2889 га з кадастровим номером :02:026:0005, яка розташована за адресою вул. Київська, 7, в м. Первомайську, та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цієї земельної ділянки (у тому числі у разі її поділу чи об'єднання з іншими ділянками);

- заборонити приватному підприємству «Лора» () вчиняти із земельними ділянками з кадастровими номерами :02:026:0005, :02:026:0017, :02:026:0018 дії, спрямовані на зміну цільового призначення цих земельних ділянок, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо них;

- накласти арешт на автозаправний комплекс з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, що складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувачу води № 5, дизель-генератору № 6, який розташовано по вул. Київська, 7а, м. Первомайськ та належить ПП «Лора» на праві приватної власності, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 104, право зареєстровано 11.04.2018 номер запису про право власності 25725985) та заборонити органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо цього об'єкту нерухомості;

- заборонити ПП «Лора» () укладати договори, вчиняти інші правочини щодо автозаправного комплексу з пунктом сервісного обслуговування водіїв та пасажирів, що складається з будівлі АЗС, двох навісів, площадки для розміщення паливно-роздавальних колонок № 1-3, КТП № 4, резервуару-накопичувачу води № 5, дизель-генератору № 6, по вул. Київська, 7а, м. Первомайськ, який належить цьому підприємству на праві приватної власності, відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 104, право зареєстровано 11.04.2018 номер запису про право власності 25725985).

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову прокуратурою зазначено, що Первомайською місцевою прокуратурою планується пред'явити позов в інтересах держави до Первомайської міської ради та Приватного підприємства «Лора» про визнання незаконним та скасування пунктів рішень та рішення Первомайської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, приведення земельної ділянки у стан, який існував до порушення. Ціна позову становить 943 124,52 грн.

Підставою для підготовки та пред'явлення позову є порушення вимог містобудівного законодавства Первомайською міською радою при зміні цільового призначення земельної ділянки площею 0,2889 та (кадастровий номер :02:026:0005), яка перебувала у користуванні ПП «Лора» для обслуговування незавершеного будівництва - приміщення адмінбудівлі по вул. Київська, 7 у м. Первомайськ.

Заява про забезпечення позову обґрунтована нормами ст. 136, 137 ГПК України.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову подано з дотриманням вимог ст. 139 ГПК України та оплачено судовим збором.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ГПК України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 вказаної постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Прокуратурою на підтвердження наявності підстав для вжиття вказаних заходів забезпечення позову взагалі не подано суду жодних доказів, які б підтверджували викладені в заяві обставини, як і не подано жодного доказу, який підтверджує права на нерухоме майно, на яке прокуратура просить накласти арешт.

Враховуючи вищевикладене, заява про вжиття заходів забезпечення позову не підтверджена жодними належними та допустимими доказами. В задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 137, 140, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви вх. № 13314/19 від 15.08.2019 року Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 255, 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 19.08.2019 року

Суддя Е.М. Олейняш