ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" серпня 2019 р. Cправа № 902/53/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Кузьменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КВР-Груп" (21009, вул. Івана Богуна, 1А, с. Селище, Тиврівський район, Вінницька область; 21027, вул. Келецька, 53, оф.430, м. Вінниця)

до: Засновника індивідуального бізнесу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 228695,18 грн.

представники сторін

позивача Опанасюк П.П., посвідчення № 000004 від 20.08.2014 р.;

відповідача не з`явився.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КВР-Груп" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою до Засновника індивідуального бізнесу ОСОБА_1 про стягнення 7262,47 євро (що еквівалентно згідно курсу НБУ 228695,18 грн.) заборгованості за контрактом № 08/10-2016 від 08.10.2016 р.

Ухвалою суду від 28.01.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/53/19 з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.06.2019 р. Зобов`язано позивача в строк до 15.02.2019р. надати суду нотаріально засвідчені переклади у двох примірниках: позовної заяви, даної ухвали, судового доручення на державну мову Франції. В порядку п.4 ч. 1 ст.228 ГПК України зупинено провадження у справі до дня підготовчого засідання.

15.02.2019 до суду від позивача надійшла заява про продовження строку виконання вимог ухвали від 28.01.2019.

Ухвалою від 18.02.2019 провадження у справі № 902/53/19 поновлено, задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КВР-Груп" про продовження строку виконання вимог ухвали від 28.01.2019, продовжено позивачу строк для надання суду нотаріально засвідчені переклади позовної заяви, ухвали від 28.01.2019 та судового доручення на державну мову Франції та зупинено провадження у справі №902/53/19 до 12.06.2019 р.

Ухвалою від 12.06.2019 поновлено провадження у справі № 902/53/19 та відкладено підготовче засідання на 30.07.2019 з підстав викладених у відповідній ухвалі.

02.07.2019 до суду від Центрального органу Французької Республіки надійшов пакет документів на мові запитуваної держави.

Ухвалою від 30.07.2019 відкладено підготовче засідання на 12.08.2019 та зобов`язано позивача надати суду нотаріально посвідчений переклад на державну мову України пакету документів, який надійшов від Центрального органу Французької Республіки.

Розглянувши офіційний переклад, судом встановлено, що 26.05.2019 о 15:55 год. агентом судової поліції та офіцером судової поліції здійснено повідомлення ОСОБА_1 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року про виклик в Національну жандармерію 03.06.2019. Заслухавши викликану особу склали протокол з якого вбачається, що ОСОБА_2 з`явився на виклик і йому відома причина цього виклику. Також відповідач отримав надіслані судом документи в двох примірниках, один - українською а другий французькою мовами. Будь якої додаткової інформації щодо справи відповідач не повідомив.

З огляду на викладене в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, однак останній правом участі та надання відзиву на позовну заяву не скористався, суд вжив всі можливі заходи для належного повідомлення останнього.

Ухвалою від 12.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/53/19 для судового розгляду по суті на 15 серпня 2019 року.

В судове засідання на визначену дату з`явився представник позивача.

Відповідач правом участі та надання відзиву на позовну заяву не скористався, в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача про розгляд справи в суді, отже суд вжив всі можливі заходи для належного повідомлення останнього.

Частиною першою ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.08.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

08.10.2016 між Товариство з обмеженою відповідальністю "КВР-Груп" ( позивач, за контрактом - продавець) та Засновником індивідуального бізнесу ОСОБА_1 (відповідач, за контрактом - покупець) укладено контракт №08/10-2016 МЕЦ (а.с. 17-19).

Відповідно до п.1.1 Контракту продавець продає, а покупець купує Товар у відповідності до специфікації (рахунок-фактура).

Згідно п. 1.2 Контракту точна транспортна вага/об`єм, а також точна кількість місць буде вказана в транспортних документах підчас відвантаження.

Загальна сума контракту складає 70000,00 євро (п.1.3. Контракту).

Відповідно до розділу 2 Контракту, поставка здійснюється на умовах FCA Україна (Інкотермс-2010). Строк поставки 10 днів з дати здійснення покупцем повідомлення про готовність отримання товару. Покупець зобов`язується виконувати усі митні формальності, необхідні для ввезення товару на територію ЄС. Продавець негайно повідомляє покупця про готовність товару до відвантаження. Продавець зобов`язується відправити покупцю разом з товаром наступні документи: - рахунок-фактуру; - накладну (CMR). Якість товару перевіряється підчас його отримання. В разі виявлення прихованих чи явних дефектів, покупець має право виставити рекламацію на протязі 5 робочих днів з дати отримання товару.

Оплата за товар, поставлений за даним контрактом, здійснюється по факту завантаження машини. Усі розрахунки за даним контрактом здійснюються в Євро. За згодою сторін оплату за даним контрактом може здійснювати третя сторона (п.п. 3.1., 3.3., 3.4. Контракту).

Усі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з даного контракту чи у зв`язку з ним, належать вирішенню в судах за місцем знаходження позивача. Правом, що регулює правовідносини що виникли на підставі даного контракту, є матеріальне право України (п.п. 7.1., 7.2. Контракту).

Усі додатки, згадані в даному договорі, мають виконуватись як його невід`ємна частина (п. 8.1. Контракту).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов контракту №08/10-2016 МЕЦ від 08.10.2016 р. позивач згідно рахунків-фактури на загальну суму 67391,20 євро відправив відповідачу товар, що крім того підтверджується наявними в матеріалах справи вантажно-митними деклараціями та міжнародними товарно-транспортними накладними (а.с.20-173).

Відповідно до п. 3.1 Контракту оплата за товар, поставлений за даним контрактом, здійснюється по факту завантаження машини.

За поставлений товар відповідач частково розрахувався в розмірі 60289,73 євро, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по банківському рахунку позивача (а.с. 174-185)

З огляду на це на день подання позовної заяви до суду відповідач не провів повного розрахунку за поставлений товар, відтак у останнього виник борг перед позивачем в сумі 7262,47 євро, що еквівалентно станом на день подання позову до суду 228695,18 грн.

Не проведення відповідачем розрахунків за отриманий товар стало приводом звернення позивача з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Беручи до уваги п.п. 7.1. та 7.2. Контракту, усі спори, розбіжності та вимоги, що виникають з даного контракту чи у зв`язку з ним, належать вирішенню в судах за місцем знаходження позивача. Правом, що регулює правовідносини що виникли на підставі даного контракту, є матеріальне право України.

Так, відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З моменту укладення сторонами контракту від 08.10.2016 року між ними виникли зобов`язання які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 7262,47 Євро, що еквівалентно станом на день подання позову до суду 228695,18 грн. правомірною та обґрунтованою, доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231-233, 238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Засновника індивідуального бізнесу ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , SIRET: НОМЕР_1, Bank: ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_2 , SWIFT : ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КВР-Груп" (21009, вул. Івана Богуна, 1А, с. Селище, Тиврівський район, Вінницька область; 21027, вул. Келецька, 53, оф.430, м. Вінниця,; SWIFT: WUCBUA2X VINNITSYA BRANCH Account 436, Intermediary KBC Bank N.V., Brussels, Belgium SWIFT: KREDBEBB UA1650436) 7262,47 євро (що еквівалентно згідно курсу НБУ 228695,18 грн.) заборгованості за контрактом № 08/10-2016 від 08.10.2016 р. та 3426,22 витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України)

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України). До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 20 серпня 2019 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу (21009, вул. Івана Богуна, 1А, с. Селище, Тиврівський район, Вінницька область; 21027, вул. Келецька, 53, оф.430, м. Вінниця)

4 - відповідачу ( АДРЕСА_1 )