ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" серпня 2019 р. Справа № 5004/250/12

Господарський суд Волинської області в складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О.В., за участю представників:

від заявника (стягувача): н/з,

від відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області: н/з,

від боржника: н/з,

розглянувши скаргу Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" (Бельгія)

на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області

у справі № 5004/250/12

за позовом Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" (Бельгія)

до Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" (Україна)

про повернення майна,

в с т а н о в и в:

24.07.2019 на адресу суду надійшла скарга АТ фірми "Immobilien Benelux" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, в якій скаржник просить:

- визнати бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо не призначення дати огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, та не передачі майна стягувачу незаконною;

- зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області призначити у виконавчому провадженні № 50428046 у 30-ти денний строк з моменту винесення ухвали дату огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, та передати визначене у рішенні Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року майно стягувачу.

Ухвалою господарського суду (суддя В.М. Дем`як) від 26.07.2018 скаргу Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області було залишено без руху; надано заявнику у строк 10 днів з дня вручення йому ухвали для усунення недоліків, а саме подання належних доказів на підтвердження повноважень адвоката Воронюк К. Ю. як представника стягувача (оригінал ордеру, договір про надання правової допомоги, докази на підтвердження статусу адвоката (свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю), визначити правий статус ВДВС за скаргою, про що докази надати суду.

05.08.2019 від скаржника надійшло клопотання за вх. № 01-57/8498/19, яким він приєднав оригінал ордеру, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги адвокатом № 12/03/2019-1 від 12.03.2019, скаргу на бездіяльність державного виконавця від 01.08.2019 із усуненими недоліками.

Ухвалою суду від 08.08.2019 скаргу Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області суддею В. М. Дем`як було прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 20.08.2019 на 12 год.

Згідно з табелем обліку використання робочого часу, суддя В. М. Дем`як з 19.08.2019 по 15.09.2019 перебувала у відпустці.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 скаргу Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області було перерозподілено судді Якушевій І.О.

Ухвалою суду від 19.08.2019 скаргу Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" (Бельгія) на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у справі № 5004/250/12 було прийнято суддею І. О. Якушевою до провадження.

В судовому засіданні 20.08.2019 представник заявника скаргу підтримала.

Представники боржника та відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області в судове засідання 20.08.2019 не з`явилися.

Згідно з витягом із сайту Укрпошта поштове відправлення (ухвала суду від 08.08.2019 була надіслана боржнику ДП "Цуманське лісове господарство") у точці видачі/доставки.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області про розгляд скарги був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 079.

В судовому засіданні 20.08.2019 було оголошено перерву до 29.08.2019; ухвалою суду від 20.08.2019 на підставі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України було повідомлено боржника - ДП "Цуманське лісове господарство" та Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області про оголошення перерви в судовому засіданні до 29.08.2019.

В судове засідання 29.08.2019 представники сторін та відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату і час розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши документи, подані сторонами на обґрунтування своїх доводів і заперечень, суд дійшов висновку про те, що скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 у справі № 5004/250/12 позов Акціонерного товариства фірми "Immobilien Benelux" (Бельгія) до Державного підприємства "Цуманське лісове господарство" про повернення майна було задоволено частково: зобов`язано державне підприємство "Цуманське лісове господарство" повернути акціонерному товариству фірма "Immobilien Benelux" безпідставно набуте майно- обладнання лісопиляння і деревообробки з подальшим переліком відповідного майна.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.07.2012 рішення Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 у справі № 5004/250/12 було залишено без змін.

На виконання рішення Господарським судом Волинської області було видано наказ № 5004/250/12-1 від 05.10.2012.

На підставі ухвали Господарського суду Волинської області від 17.12.2015 у справі №5004/250/12 було видано дублікат наказу № 5004/250/12-1 від 05.10.2012.

В березні 2016 року наказ №5004/250/12-1 було пред`явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

12 березня 2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Волинській області було відкрито виконавче провадження № 50428046 з примусового виконання наказу № 5004/250/12-1 від 05.10.2012, виданого Господарським судом Волинської області.

Під час огляду майна боржника за його місцезнаходженням було виявлено обладнання лісопиляння і деревообробки, однак не було встановлено, яке конкретно майно необхідно передати стягувачу за рішенням Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року у справі №5004/250/12.

22.08.2016 державним виконавцем було складено акт, відповідно до якого для ідентифікації майна, яке необхідно передати стягувачу, і яке знаходиться в боржника, необхідно залучити експерта-спеціаліста.

09.01.2019 постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіально: управління юстиції у Волинській області було призначено ОСОБА_1 спеціалістом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області № 5004/250/12-1 від 05.10.2012.

29 січня 2019 року ОСОБА_2 як представник стягувача подав клопотання про визначення дати проведення виїзного огляду для ідентифікації майна, яке було проігноровано ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області.

14.03.2019 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла скарга АТ фірма "Immobilien Benelux" на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.04.2019 було задоволено скаргу Акціонерного товариства фірма "Immobilien Benelux"; визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. щодо не призначення дати огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, та не передачі майна стягувачу згідно рішенням Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року у справі №5004/250/12; зобов`язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосада О.Ю. призначити у виконавчому провадженні № 50428046 у розумні строки дату огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, та передати визначене у рішенні Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року у справі №5004/250/12 майно стягувачу.

Як зазначає стягувач у скарзі від 24.07.2019, ухвала суду від 11.04.2019 виконана не була. 06.06.2019 представник стягувача подав до ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області клопотання про визначення дати проведення виїзного огляду для ідентифікації майна, належного стягувачу.

Однак, державний виконавець не відреагував на клопотання представника стягувача.

Вважаючи таку бездіяльність державного виконавця органу ДВС неправомірною, стягувач вдруге звернувся до суду із скаргою.

Статтею 124 Конституції України, з якою кореспондуються положення статті 115 Господарського процесуального кодексу України, встановлено імперативний припис, згідно якого судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (надалі - Інструкції), під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 11 розділу І Інструкції перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

У відповідності до п.п. 22- 25 розділу VIII вказаної Інструкції передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження. У разі наявності інформації про місцезнаходження предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження вказує час та місце примусового виконання рішення про передачу стягувачу присуджених предметів, а також попереджає стягувача про повернення йому виконавчого документа на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону, якщо він не з`явиться на виконання без поважних причин. Виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис. В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті. У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих. Якщо під час виконання рішення про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виявлено лише частину таких предметів, виконавець здійснює їх передачу в порядку, встановленому пунктом 23 цього розділу, про що робить відмітку у виконавчому документі.

Скаржник зазначає, що він неодноразово направляв на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №50428046 щодо примусового виконання наказу суду №5004/250/12-1 від 05.10.2012 р.

Однак, протягом тривалого часу державним виконавцем не призначалася дата огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, майно визначене у рішенні Господарського суду Волинської області від 22.05.2012, залишається не переданим стягувачу.

ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області не подано суду матеріалів виконавчого провадження чи будь-яких інших доказів на підтвердження того, що ним вжито передбачених законом заходів, спрямованих на вчасне і повне виконання рішення суду у справі та передачу майна.

Згідно з наданою скаржником Інформацією про виконавче провадження після призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні 09.01.2019 виконавчі дії не вчинялися.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

У рішенні у справі Янголенко проти України, no.14077/05, від 10.12.2009р. Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах "Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції".

Таким чином, виконання судового рішення повинно розглядатись як складова частина "судового розгляду " за змістом статті 6 Конвенції.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009р.).

Згідно зі ст. 1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Отже, з метою виконання рішення державний виконавець не тільки має використовувати надані йому права для фактичного виконання рішення суду, але й зобов`язаний ефективно та у належному порядку використовувати права, встановлені Законом України Про виконавче провадження.

Отже, виходячи з матеріалів справи, з часу повторного відкриття виконавчого провадження (12.03.2016) і до моменту розгляду скарги, державним виконавцем не проведено огляд та ідентифікацію майна боржника, яке необхідно передати стягувачу, не передано майно стягувачу.

У відповідності із ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо не призначення дати огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, та не передача майна стягувачу згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року у справі №5004/250/12 є неправомірною, а тому скарга АТ фірма "Immobilien Benelux" підлягає до задоволення.

Вимога АТ фірма "Immobilien Benelux" зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області призначити у виконавчому провадженні № 50428046 у тридцятиденний строк з моменту винесення ухвали дату огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу та передати майно не обгрунтована, правових підстав вчинити такі дії саме у 30-ти денний строк не наведено, а тому задовольняючи скаргу, суд не встановлює строку вчинення дій ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області. Разом з цим, ці дії мають бути вчинені ВПВР УДВС ГТУЮ у Волинській області у розумні строки.

Відповідно до ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись п.п.1, 2 ч.1 ст.3 , п. 3 ч. 2, ч. 4 ст. 18, п.1 ч.1 ст. 26 , ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, ст. ст. 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

1. Скаргу Акціонерного товариства фірма "Immobilien Benelux" (Бельгія) задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області щодо не призначення дати огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу.

3. Зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області призначити у виконавчому провадженні № 50428046 дату огляду майна боржника для його ідентифікації з тим майном, яке необхідно передати стягувачу, та передати визначене у рішенні Господарського суду Волинської області від 22.05.2012 року у справі №5004/250/12 майно стягувачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та ухвалу підписано 30.08.2019

Суддя І. О. Якушева