ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19.08.2019 р. справа № 914/1648/19

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради

до відповідача Фізичної особи-підприємця Маснюка Анатолія Петровича

про зобов`язання демонтувати тимчасову споруду

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Франківської районної адміністрації Львівської міської ради до відповідача Фізичної особи-підприємця Маснюка Анатолія Петровича про зобов`язання демонтувати тимчасову споруду.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не долучено, однак звертаючись до суду із позовною заявою, позивачем було заявлено клопотання про відтермінування сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, наведені вище положення закону не дають підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. А тому у позивача існує обов`язок з оплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, позивачем було порушено вимоги пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено поштову накладну від 14.08.2019р., як доказ надсилання кореспонденції на адресу Фізичної особи-підприємця Маснюка Анатолія Петровича.

Однак із вказаної накладної неможливо встановити яка саме кореспонденція надсилалася на адресу відповідача. Опису вкладення, як того вимагає стаття 172 Господарського процесуального кодексу України, позивачем до позовної заяви не долучено.

Таким чином позивачем не виконано вимог Господарського процесуального кодексу України про долучення до позовної заяви документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому слід звернути увагу позивача на те, що в силу статті 91 Господарського процесуального кодексу України у суду при розгляді справи може виникнути необхідність оглянути оригінали документів, копії яких долучено до позовної заяви.

Як встановлено судом, у додатках до позовної заяви, містяться копії документів. При цьому позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до позовної заяви, що є порушенням пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовні вимоги обґрунтовані, серед іншого, посиланням на ухвали Львівської міської ради, які є публічно доступними на сайті Львівської міської ради. Разом з тим, жодних ухвал позивачем до позовної заяви не долучено. Суд звертає увагу позивача на необхідність подачі суду таких ухвал незалежно від того, що вони є публічно доступними.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд вважає, що позивачу належить надати письмові обгрунтування стосовно дотримання ним правил предметної підсудності при зверненні з позовною заявою до господарського суду.

Керуючись статтями 123, 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.