УХВАЛА

29 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/784/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСП Відродження"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019

за позовом Приватного підприємства ?ЛЮВайС?

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження?

про стягнення заборгованості в сумі 708 090,83 грн, 34 453,91 грн - 3% річних, 149 635,91 грн - збитків інфляції

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження?

до Приватного підприємства ?ЛЮВайС?

про стягнення 1 366 960,17 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 у справі № 902/784/17, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019, первісний позов задоволено в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? на користь Приватного підприємства ?ЛЮВайС? 708 090,83 грн заборгованості, 41 554, 46 грн - 3% річних, 184 415,03 грн інфляційних втрат, 10 009,88 грн витрат на проведення судової експертизи, 30 998,07 грн витрат на правову допомогу та 14 010,90 грн витрат на оплату судового збору; у частині стягнення 58,20 грн 3% річних відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? до Приватного підприємства ?ЛЮВайС? про стягнення 1 366 960,17 грн відмовлено у повному обсязі.

22.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 902/784/17, у якій просить:

- зупинити дію рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 902/784/17;

- скасувати повністю рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 у справі № 902/784/17 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви Приватного підприємства ?ЛЮВайС? до Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження?.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статей 287 - 291 Господарського процесуального кодексу України Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає, з огляду на таке.

Відповідно до підпунктів 4, 6 частини 1 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинні бути зазначені судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, яка подає скаргу.

Як убачається з описової та мотивувальної частин касаційної скарги скаржник просить скасувати повністю рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 902/784/17, а в прохальній частині касаційної скарги спочатку просить скасувати повністю рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 902/784/17, а в подальшому зазначає про ухвалення нового рішення тільки в частині первісного позову, що свідчить про суперечливість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження?, викладених в касаційній скарзі.

Отже, Товариству з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? необхідно уточнити вимоги касаційної скарги, а саме, в повному обсязі, чи в окремій його частині оскаржуються судові рішення.

Згідно з частиною 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За приписами підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання первісної позовної заяви та зустрічної позовної заяви у цій справі ), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характері - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено у розмірі 1 600,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? додало до касаційної скарги квитанції від 19.08.2019 на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги за первісним позовом в сумі 28 021,80 грн (14 010,90 грн x 200%).

Водночас предметом позову у цій справі є: за первісною позовною заявою - стягнення заборгованості в сумі 708 090,83 грн, 41612,46 грн - 3% річних, 184 415,03 грн - збитків від інфляції (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог); за зустрічною позовною заявою - стягнення 1 366 960,17 грн.

Згідно інформації отриманої з Єдиного державного реєстру судових рішень, первісний позов у цій справі подано 19.08.2017 року, а зустрічний позов - 31.10.2017.

Слід зауважити, що згідно з частиною 6 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що у контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви", має визначатися за розміром ставок, встановлених статтею 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову. Об`єктом, з якого розраховується розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги, є саме позовна заява (зустрічна позовна заява), а базою для такого розрахунку - ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні відповідної позовної заяви (у разі об`єднання в одній заяві вимог майнового та/або немайнового характеру, декількох вимог немайнового характеру - загальна сума усіх вимог у відсотковому співвідношенні до ціни позову та/або у фіксованому розмірі).

Оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, то за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у відсотковому співвідношенні до розміру судового збору, що підлягав сплаті при поданні кожної окремої відповідної позовної заяви.

У разі оскарження в касаційному порядку судового рішення, ухваленого за наслідками розгляду первісного та зустрічного позовів, якщо сторона не згодна з таким рішенням у цілому, судовий збір має сплачуватися з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні зустрічної позовної заяви у цій справі складала 20 504,40 грн (1 366 960,17 грн х 1,5 %), відтак, скаржник при зверненні з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції мав сплатити ще судовий збір у сумі 41 008,81 грн (20 504,40 грн х 200%).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід доплатити судовий збір у сумі 41 008,81 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207 (лист Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 № 05-12/1731-6167) та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статті 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, тому, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, які саме норми порушено чи застосовано неправильно, і в чому саме полягає це порушення або неправильне застосування.

Тобто, в касаційній скарзі має бути чітко викладено зміст порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися конкретні їх пункти та статті.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону заявником касаційної скарги дотримано не було.

З огляду на викладене, оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги, а подана касаційна скарга не містить обґрунтування того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, а також необхідності скаржнику уточнити вимоги касаційної скарги, а саме, в повному обсязі, чи в окремій його частині оскаржуються судові рішення, Товариству з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? необхідно усунути недоліки касаційної скарги шляхом уточнення її змісту.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Враховуючи залишення касаційної скарги без руху, Суд вважає за необхідне клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? про зупинення оскаржуваних судових рішень залишити без розгляду до усунення скаржником недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?ДСП Відродження? на рішення Господарського суду Вінницької області від 26.10.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 у справі № 902/784/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 20 вересня 2019 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. Я. Чумак