ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/696/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВІКСІНВЕСТ», м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, оф. 13, (поштова адреса: м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 146, оф. 212/2)

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. ЗЛАГОДА», Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Шендерівка

про стягнення 4 821 564,09 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Тихенко Л.М. за довіреністю,

Забродський В.В. адвокат за ордером;

від відповідача: Бондарчук Д.С. за довіреністю,

Насонова Л.В. адвокат за ордером.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВІКСІНВЕСТ» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. ЗЛАГОДА» про стягнення 4 821 564,09 грн., в тому числі:

- 3 532,07 грн. сума нарахувань у зв`язку зі зміною курсу долара США,

- 207 980,70 грн. пені,

- 240 311,73 грн. 30% річних,

- 69 773,57 грн. інфляційних,

- 4 299 966,02 грн. штрафу,

за прострочення виконання зобов`язання за договором товарного кредиту від 01.03.2017р. №ПП-17/05, право вимоги за яким йому передано на підставі договору про відступлення права вимоги від 23.11.2018р. №ТОВ/ПП-2 від ПП «Піраміда-Агро» та відшкодування судових витрат.

Короткий опис руху справи:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 12.06.2019р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю АВІКСІНВЕСТ залишено без руху.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.06.2019р. відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

12.07.2019р. представник відповідача подав до суду відзив від 10.07.2019р. на позовну заяву, в якому просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача про стягнення пені та штрафу, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

18.07.2019р. представник позивача подав до суду відповідь на відзив від 17.07.2019р., в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки між позивачем та відповідачем на підставі договору та його невід`ємних додатків (специфікацій) виникло грошове зобов`язання щодо оплати товару, яке мало виконуватись у національній валюті України гривні, відповідачем здійснювалась оплата за договором у національній валюті України гривні, відповідачем було прострочено виконання грошового зобов`язання перед позивачем.

В підготовчому засіданні 18.07.2019р. оголошено перерву до 10:00 01.08.2019р.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01.08.2019р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні:

представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві, та просили позов задовольнити. Подано підтвердження направлення відповідачеві примірника рахунку на оплату курсової різниці у вартості товару. Ці документи долучено до матеріалів справи. Надано відповідь на відзив на позовну заяву. Надано розгорнутий витяг з ЄДРПОУ на позивача.

Представники позивача вказали, що ними подано всі документи та докази по суті позову на обгрунтування вимог, визначення предмету та меж доказування. Позасудового врегулювання спору не відбулось.

Представники відповідача вимоги заперечили та просять відмовити в задоволенні позову. Сума основного боргу погашена продавцеві ПП «Піраміда-Агро» з невеликим запізненням в 4-5 днів за окремими партіями поставки. Вказують на відсутність погодженої поставки та специфікації №6 за договором від 01.03.2017р. Вказують на відсутність зобов`язання перед позивачем. Ставлять під сумнів договір уступки права вимоги від 23.11.2018р. між ТОВ «Піраміда-Агро» та ПП «Піраміда-Агро» та просять визнати його неукладеним. Вказують на пропуск строку позовної давності позивачем та просять застосувати строк давності до спірних відносин.

Сторони не змінили предмет чи підставу позову. Додаткових клопотань, доказів, документів по суті спору не подано.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.03.2017р. між приватним підприємством «Піраміда-Агро» (Продавцем), в особі директора Заєць Б.Б., що діє на підставі Статуту, та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «А.Ф. ЗЛАГОДА» (Покупцем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_1 О.Т., що діє на підставі Статуту, було укладено договір товарного кредиту №ПП-17/05 (далі Договір, а.с. 13-14), за умовами якого ПП «Піраміда-Агро» зобов`язалося передати у власність СТОВ «А.Ф. ЗЛАГОДА» товар відповідно до специфікацій, що є невід`ємною частиною Договору, а СТОВ «А.Ф. ЗЛАГОДА» зобов`язалося прийняти та оплатити такий товар, виходячи із умов даного Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки, гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок, строк оплати вартості товару та інші умови, погоджені сторонами визначаються в Договорі та додатках до нього (специфікаціях), які складають невід`ємну частину Договору.

Загальна сума Договору є сума всіх поставок по специфікаціях, де вказана гривнева вартість товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору Покупець сплачує Продавцю кошти за Договором в розмірі та в строки, передбачені специфікацією на кожну окрему поставку.

Як визначено п. 5.5 Договору, перехід права власності на товар здійснюється в момент його передачі та підписання відповідних документів (видаткових накладних тощо) уповноваженими на те особами з одночасним прийманням по кількості і якості (зокрема, з перевіркою маркування і цілості тари, пломб (при їх наявності), наявності ознак пошкодження або псування товару).

На виконання умов Договору між Продавцем та Покупцем підписані Специфікації:

- Специфікація №1 від 15.03.2017р. на суму 4 749 475,74 грн. (а.с. 15);

- Специфікація №2 від 24.03.2017р. на суму 5 940 556,27 грн. (а.с. 17);

- Специфікація №3 від 11.04.2017р. на суму 1 148 103,08 грн. (а.с. 19);

- Специфікація №4 від 14.04.2017р. на суму 368 793,60 грн. (а.с. 21);

- Специфікація №5 від 12.05.2017р. на суму 3 408 577,44 грн. (а.с. 23);

- Специфікація №7 від 29.05.2017р. на суму 87 054,12 грн. (а.с. 25);

- Специфікація №8 від 01.06.2017р. на суму 2 617 228,56 грн. (а.с. 27);

- Специфікація №9 від 09.10.2017р. на суму 161 439,84 грн. (а.с. 29).

При цьому Специфікація №6 не погоджувалась та не оформлялась сторонами.

Продавець свої зобов`язання за Договором виконав належним чином, поставивши Покупцю товар на загальну суму 18 481 170,43 грн., що підтверджується видатковими накладними:

№15 від 20.03.2017р. на суму 4 749 475,74 грн. (а.с. 16);

№18 від 28.03.2017р. на суму 5 940 556,27 грн. (а.с. 18);

№209 від 16.04.2017р. на суму 1 148 103,08 грн. (а.с. 20);

№205 від 18.04.2017р. на суму 368 793,60 грн. (а.с. 22);

№226 від 12.05.2017р. на суму 3 408 577,44 грн. (а.с. 24);

№274 від 29.05.2017р. на суму 87 054,12 грн. (а.с. 26);

№277 від 01.06.2017р. на суму 2 617 228,56 грн. (а.с. 28);

№340 від 09.10.2017р. на суму 161 439,84 грн. (а.с. 30).

Покупець свої зобов`язання за Договором по оплаті вартості поставленого товару виконав з порушенням умов Договору та простроченням строків оплати, оплативши в повному обсязі поставлений товар лише 30.11.2017р.

У зв`язку з цим Продавець звернувся до Покупця з вимогою вих. №47/18 від 21.07.2018р. про оплату боргу, який станом на дату звернення становив 620379,02 грн.

Вимога отримана Відповідачем 24.07.2018р., проте залишилась без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 3.3 Договору в тому випадку, коли курс долара США/Євро до гривні на день перерахування коштів є вище за курс долара США/Євро на день укладення Договору, незважаючи на прострочення виконання Покупцем, сторони для визначення суми, належної до оплати, використовують таку формулу:

С = А1/А2*В, де

С - загальна сума Договору з урахуванням індексації згідно умов специфікацій на день перерахування коштів;

В - загальна сума Договору на момент підписання;

А1 - значення курсу продажу іноземної валюти на дату, що передує сплаті;

Сторони домовились, що враховується курс продажу долара США на час закриття торгів (графа «закриття/АSK»), що складеться на міжбанківському валютному ринку України підтверджується даними веб-сайту: / - «Архив курсов межбанка», а в разі неможливості вільного використання ресурсу - в наступній черговості.

А2 - значення курсу продажу іноземної валюти, визначеної в додатку (специфікації), на МВРУ на дату підписання відповідного додатку (специфікації) до Договору.

Зважаючи на прострочення Відповідачем виконання своїх зобов`язань за Договором, на підставі та відповідно до п. 3.3 Договору від 01.03.2017р. Продавець нараховує Покупцю суму курсової різниці у вартості товару у зв`язку із зміною курсу долара США до гривні, розмір яких становить 3 532,07 грн.

Крім того, відповідно до п. 6.2.1 Договору за несвоєчасну оплату товару сторони погодили, що Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на той період).

При цьому, відповідно до п. 6.6 Договору, сторони на підставі та у відповідності до п. 6 ст. 232 ГК України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за Договором здійснюється без обмеження строку.

Зважаючи на прострочення Покупцем виконання своїх зобов`язань за Договором, на підставі та відповідно до п. 6.2.1 Договору, нараховано до стягнення сума пені, розмір якої становить 207 980,70 грн.

Крім того, відповідно до п. 6.2.2 Договору за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує Продавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми (у відповідності до приписів ст. 625 ЦК України).

23.11.2018р. між приватним підприємством «Піраміда-Агро» (Первісним кредитором) та товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (Новим кредитором) було укладено договір про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-2 (а.с. 45-46), за умовами якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор набув всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним договором Первісному кредитору за договором товарного кредиту від 01.03.2017р. №ПП-17/05 (основний договір), укладеним між Первісним кредитором та боржником СТОВ «А.Ф. «ЗЛАГОДА».

Відповідно до п. 1.2 договору про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-2 Новий кредитор одержав всі права, в тому числі, права вимоги, належні Первісному кредитору за основним договором. При цьому до Нового кредитора переходять всі без виключення права Первісного кредитора за основним договором, що належали Первісному кредитору на момент набрання чинності даним договором.

Пунктом 7.2 договору про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-2 передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань за ним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

28.11.2018 р. ПП «Піраміда-Агро» направило на адресу СТОВ «А.Ф. «ЗЛАГОДА» повідомлення про відступлення права вимоги вих. №90/18 (а.с. 47).

Враховуючи те, що СТОВ «А.Ф. «ЗЛАГОДА» було письмово повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор не несе ризик настання несприятливих для нього наслідків (ч. 2 ст. 516 ЦК України).

Відтак, у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги до ТОВ «Піраміда-Агро» перейшли усі права вимоги за договором товарного кредиту від 01.03.2017р. №ПП-17/05, що й стало підставою звернення Позивача з позовом до суду для примусового стягнення санкцій та обтяжень боргу з Відповідача.

Позивач стверджує, що 30.05.2019р. в ЄДРПОУ було проведено перереєстрацію товариства з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» на товариство з обмеженою відповідальністю «АВІКСІНВЕСТ», яке є правонаступником ТОВ «Піраміда-Агро».

Представники позивача наполягають на задоволенні вимог.

Разом з тим суд вказує на такі обставини:

Позивач вказує на погоджені 9 поставок ТМЦ від ПП «Піраміда-Агро» на користь Відповідача за договором від 01.03.2017р. №ПП-17/05.

Відповідач вказав на проведені 8 поставок. Поставки №6 не існує, специфікація не підписувалась та видаткова накладна не оформлялась. Відповідно постачання не проводилось, з чим погодились представники позивача.

Станом на 30.11.2107р. розрахунок по основній сумі боргу між ПП «Піраміда-Агро» та ТОВ АФ «Злагода» по поставках проведено повністю.

На момент підписання договору №ТОВ/ПП-2 від 23.11.2018р. про уступку права вимоги товариству «Піраміда-Агро» грошове зобов`язання розрахунку між сторонами договору постачання припинено виконанням.

Рахунок Відповідачу на оплату курсової різниці вартості товару виставлено Відповідачу лише після проведення підготовчого засідання судом, тобто Позивач створює нові докази та намагається подати їх суду.

Представники відповідача заперечили дійсність грошового зобов`язання перед ТОВ «Авіксінвест», заперечили право позивача ТОВ «Авіксінвест» на звернення до суду та стягнення заборгованості з ТОВ АФ «Злагода», оскільки нараховані санкції не є зобов`язанням відповідача, а є відповідальністю за порушення грошового зобов`язання перед ПП «Піраміда-Агро», але не перед позивачем ТОВ «Авіксінвест».

Представники відповідача заперечують проти позовних вимог та просять в задоволенні позову відмовити.

На запитання головуючого представники позивача заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких правових підстав та мотивів.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Згідно статутних документів позивач та відповідач є самостійними юридичними особами та суб`єктами господарювання, з присвоєнням ідентифікаційного коду та внесенням даних в ЄДРПОУ.

Суд при вирішенні спору та прийнятті рішення враховує основні засади та принципи господарського судочинства (ст. 2 ГПК України), в тому числі верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд враховує, що відповідно до приписів ст. 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарських судів.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Між суб`єктами господарювання: ПП «Піраміда-Агро» та ТОВ «АФ «Злагода» виникли відносини постачання ТМЦ на умовах товарного кредиту як різновид відносин купівлі-продажу (з елементами послуги з доставки товару), що відповідає приписам гл. 54 ЦК України на підставі письмового двостороннього оплатного строкового консенсуального договору від 01.03.2017р. №ПП-17/05 (а.с. 13-14).

Суд вважає, що сторонами договору №ПП-17/05 досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний недійсним за рішенням суду, не розірваний в установленому порядку чи за згодою сторін.

Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

ПП «Піраміда-Агро» виконано поставки засобів захисту рослин на об`єкт Відповідача як різновиду товарної продукції відповідно до специфікацій, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків на оплату (а.с. 15-30).

Претензій щодо кількості, якості, вартості партій ЗЗР у Відповідача до Постачальника немає.

Спору стосовно окремих партій закупівлі ЗЗР у сторін немає.

Станом на 30.11.2017р. заборгованості по розрахунках основної суми за поставлені ЗЗР у відповідача перед ПП «Піраміда-Агро» немає.

Рахунок на оплату курсової різниці вартості ЗЗР відповідно до приписів п. 3.4. договору від 01.03.2017р. Відповідачеві Постачальником ПП «Піраміда-Агро» - не виставлявся.

ПП «Піраміда-Агро» не є стороною у даній справі.

Стосовно права позивача на звернення з вимогами до відповідача.

Позивач в обґрунтування вимог та свого порушеного права посилається на укладений 23.11.2018р. між приватним підприємством «Піраміда-Агро» (як первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Піраміда-Агро» (як новий кредитор) договір про відступлення права вимоги №ТОВ/ПП-2 (а.с. 45-46).

П. 1.1. Договору №ТОВ/ПП-2 передбачає, що Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває всі права вимоги, належні на момент набрання чинності даним Договором Первісному кредиторові за Договором товарного кредиту №ПП-17/05 від 01 березня 2017р. («Основний договір»), укладеним між Первісним кредитором та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «А.Ф.ЗЛАГОДА» (Боржник).

П. 1.2. Договору №ТОВ/ПП-2 визначає, що за цим Договором Новий кредитор одержує всі права, в тому числі, права вимоги, належні Первісному кредитору за Основним договором. При цьому, до Нового кредитора переходять всі без виключення права Первісного кредитора за Основним договором, що належали Первісному кредиторові на момент набрання чинності даним Договором.

Суд підкреслює, що виконання умов Договору товарного кредиту №ПП-17/05 ПП «Піраміда-Агро» передала СТОВ «А.Ф.Злагода» товар на суму 18 481 170,43 грн., що підтверджується специфікаціями, копії яких наявні в матеріалах справи. СТОВ «А.Ф.Злагода», в свою чергу, свої зобов`язання щодо оплати товару виконала в повному обсязі та сплатила на розрахунковий рахунок ПП «Піраміда-Агро» 18 481 221,87 грн., що підтверджується:

платіжним дорученням №1144 від 21.03.2017р.,

платіжним дорученням №2188 від 24.05.2017р.,

платіжним дорученням №2187 від 24.05.2017р.,

платіжним дорученням №2503 від 14.06.2017р.,

платіжним дорученням №2491 від 14.06.2017р.,

платіжним дорученням №5144 від 30.11.2017р. (а.с. 77-82).

Ч. 1 ст. 509 ЦК України вказує, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). За приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач заперечує чинність договору №ТОВ/ПП-2 та вважає його неукладеним. Крім того, позивачем не надано суду та Відповідачеві довіреності №1 від 04.01.2018р. на підписанта договору головного бухгалтера ОСОБА_2 . В судовому засіданні ця довіреність також не пред`явлена.

Суд вважає, що договір №ТОВ/ПП-2 не породжує жодних прав та обов`язків СТОВ «А.Ф.Злагода» перед ТОВ «Авіксінвест», оскільки на момент укладання Договору №ТОВ/ПП-2 про відступлення права вимоги СТОВ «А.Ф.Злагода» повністю виконало свої зобов`язання перед ПП «Піраміда-Агро» щодо сплати суму основного боргу за договором товарного кредиту №ПП-17/05.

Аналогічні правові позиції викладені і Верховним Судом України у постановах:

від 02.10.2012р. у справі №23/236,

від 16.09.2015р. у справі №3-555гс15,

від 17.06.2015р. у справі №235гс15.

Стосовно правонаступництва прав та обов`язків ТОВ позивачем:

Позивач посилається на правонаступництво всіх прав та обов`язків в процесі перетворення юридичної особи. В обгрунтування посилається на записи в ЄДРПОУ та надає суду витяги з ЄДР на ПП «Піраміда-Агро», ТОВ «Піраміда-Агро», ТОВ «Авіксінвест» а.с. 44, 51-54. В поданих документах відсутні будь-які посилання, згадки, підтвердження реорганізації, перетворення, правонаступництва ПП «Піраміда-Агро» в ТОВ «Піраміда-Агро», ТОВ «Піраміда-Агро» в ТОВ «Авіксінвест» та перехід прав від однієї особи до іншої. Статуту товариства, установчого договору товариства чи протоколу загальних зборів товариство про перетворення/реорганізацію ТОВ «Піраміда-Агро» в ТОВ «Авіксінвест» - Позивачем не подано.

Суд звертає увагу на неналежні докази позивача, подані ним у справу: у витягу з ЄДРПОУ на ТОВ «Піраміда-Агро» та на ТОВ «Авіксінвест» вказаний один і той же ідентифікаційний код 38553519 різних юридичних осіб та одна дата та номер їх реєстрації 01.02.2013р., 1 026 102 0000 012458 - без вказівки про перетворення юридичної особи, її реорганізацію, злиття, приєднання, правонаступництво, ліквідацію однієї юридичної особи тощо (а.с. 51-54).

Тобто Позивач не підтверджує належними первинними доказами своє право вимоги до Відповідача на підставі господарського договору товарного кредиту №ПП-17/05 від 01.03.2017р. (а.с.13-14), де Позивач у даній справі не є стороною договору. Ці обставини є самостійною підставою для відмови Позивачеві ТОВ «Авіксінвест» в позові за недоведеністю вимог.

Суд враховує обставину, що позивач не був обмежений ні судом, ні об`єктивними обставинами в доведенні свого правонаступництва прав та обов`язків ТОВ «Піраміда-Агро» та господарського права чи інтересу на звернення до суду з даним позовом.

Стосовно вимог Позивача про стягнення курсової різниці з Відповідача та інфляційних втрат одночасно.

Позивач наполягає на задоволенні вимог та просить стягнути 3 532,07 грн. курсової різниці у зв`язку зі зміною курсу долара США та 69 773,57 грн. інфляційних втрат.

Рахунок Позивачем відповідно до умов договору товарного кредиту №ПП-17/05 від 01.03.2017р. виставлено Відповідачеві на оплату тільки в ході підготовчого засідання, що суд розцінює як створення нових доказів у справу, яких не існувало в 2018р.

Відшкодування інфляційних втрат кредитору передбачає захист кредитора від знецінення грошових коштів наслідок інфляційних процесів. Враховуючи погодження сторонами збільшення ціни придбаваємого товару з урахуванням курсової різниці гривні до долару США, що зроблено позивачем, ця обставина виключає застосування до відповідача стягнення інфляційних втрат, оскільки позивач вже подбав про грошову компенсацію внаслідок знецінення коштів. В задоволенні цієї вимоги належить відмовити повністю за необгрунтованістю та недоведеністю вимог. Суд враховує, що подвійне стягнення боргу не допускається.

Стосовно нарахування пені та штрафу.

За договором цесії до нового кредитора переходить право вимоги за дійсним зобов`язанням. Штрафні санкції не можуть розцінюватися як зобов`язання боржника за договором постачання, а є відповідальністю за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Суд вважає, що у Позивача не виникло права вимоги до Відповідача по стягненню неустойки.

Стосовно застосування строку позовної давності за заявою Відповідача.

Відповідачем подано до суду заяву про застосування строку позовної давності до прийняття рішення у справі - щодо стягнення заборгованості та неустойки, оскільки строк позовної давності щодо стягнення сплинув 30.11.2018р. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Позовна давність може бути застосована судом за заявою боржника лише за умови порушення зобов`язання та наявного порушеного права кредитора до прийняття рішення судом у справі.

Суд враховує заяву відповідача про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості та пені з таких правових підстав.

Відповідно до приписів статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

У частині 1 статті 258 Цивільного кодексу України зазначено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

У п. 1 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У статті 260 Цивільного кодексу України зазначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини 1, 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо вимоги позивача на стягнення з відповідача пені та штрафу за несвоєчасну сплату вартості ЗЗР сплинув 30.11.2018р. Позивач звернувся до господарського суду 10.06.2019р. та не вказав поважності причин пропущення строку. Позивач не заявляв клопотань про поновлення пропущеного строку позовної давності.

Разом з тим суд враховує відсутність порушеного права позивача на стягнення неустойки, проти якого може бути застосовано клопотання про застосування строку позовної давності.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні вимоги відповідача про застосування строку позовної давності до спірних відносин.

Відповідно до приписів ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини в суспільстві.

Суд зазначає, що Позивач не доводить належними та допустимими доказами порушення свого права Відповідачем та в чому саме.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано неналежний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його права та не доведено порушення права чи господарського інтересу Відповідачем, тому в позові належить відмовити за безпідставністю, необґрунтованістю та недоведеністю вимог порушення свого господарського права чи інтересу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «АВІКСІНВЕСТ», м. Черкаси, бул. Шевченка, 268/2, оф. 13 (поштова адреса: м. Черкаси, вул. Максима Залізняка, 146, оф. 212/2), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «А.Ф. ЗЛАГОДА», Черкаська область, Корсунь-Шевченківський район, с. Шендерівка, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

про стягнення

- 3 532,07 грн. сума нарахувань у зв`язку зі зміною курсу долара США,

- 207 980,70 грн. пені,

- 240 311,73 грн. 30% річних,

- 69 773,57 грн. інфляційних,

- 4 299 966,02 грн. штрафу,

- 13600 грн. судових витрат відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 23.08.2019р.

Суддя Г.М. Скиба