ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 909/1190/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М., суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Богача Олександра Федоровича на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 (головуючий суддя Матущак О. І., судді Бонк Т. Б., Мирутенко О. Л.) у справі Господарського суду Івано-Франківської області за позовом Рогатинської міської ради до Фізичної особи-підприємця Белегая Ігоря Богдановича про зобов`язання приватного підприємця Белегая Ігоря Богдановича у трьохмісячний термін звільнити орендовану ділянку від будівельних матеріалів та повернути її Рогатинській міській раді у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі від 29.06.2006,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 14.12.2017 Рогатинська міська рада Івано-Франківської області (далі - Позивач. Рада) звернулась до Приватного підприємця Белегая Ігоря Богдановича (далі - Відповідач) з позовом про розірвання зареєстрованого у Рогатинському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" 31.01.2007 за № 09 договору оренди землі № 187 від 29.06.2006 (далі - Договір оренди) між Позивачем та Відповідачем; зобов`язання Відповідача у трьохмісячний термін звільнити орендовану земельну ділянку від будівельних матеріалів та повернути її Позивачу у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду за актом приймання-передачі від 29.06.2006.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач не надав Позивачу документів, які б спростовували факт тривалого (більше десяти років) невикористання ним земельної ділянки за цільовим призначенням, що є порушенням умов Договору оренди та достатньою підставою для його дострокового розірвання згідно зі статтею 143 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та статтею 32 Закону України "Про оренду землі". Таким чином невикористання орендарем земельної ділянки за цільовим призначенням протягом одинадцяти років є істотним порушенням умов Договору оренди та безумовною підставою для розірвання цього Договору. Крім того в Договорі крім істотних умов, визначених частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі", сторони визначили умову, що може вплинути на припинення дії Договору оренди - невикористання земельної ділянки протягом трьох років підряд для здійснення будівництва торгово-офісного приміщення.

2. Короткий зміст судових рішень по суті

2.1. 07.03.2018 Господарський суд Івано-Франківської області ухвалив закрити провадження у справі в частині вимоги про розірвання зареєстрованого у Рогатинському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" 31.01.2007 за № 09 Договору оренди між Позивачем та Відповідачем.

2.2. 27.04.2018 Господарський суд Івано-Франківської області вирішив позов задовольнити; приватному підприємцю Белегаю Ігорю Богдановичу у трьохмісячний термін звільнити земельну ділянку, загальною площею 0,0625 га, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Рогатин, вул . Галицька від будівельних матеріалів та повернути її Раді у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, за актом приймання-передачі від 29.06.2006.

2.3. Вказане рішення залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.07.2008 та постановою Верховного Суду від 27.11.2018.

2.4. Судові рішення мотивовані тим, що Договір № 5, на який посилається Відповідач, укладений на три роки, тобто до 04.01.2017, а з поданих Відповідачем витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 08.12.2017 та від 11.04.2018 випливає, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень прийнято державним реєстратором 08.12.2017, тобто після закінчення дії договору, який є підставою виникнення іншого речового права - права оренди, що реєструється. Таким чином державний реєстратор зареєстрував договір, строк дії якого закінчився і який втратив свою чинність, тобто реєстратор визнав і підтвердив неіснуюче в природі право. При цьому одночасна реєстрація основної та додаткової угоди, як це було здійснено у цьому випадку, не допускається відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Крім того договір оренди землі укладається на підставі рішення органу місцевого самоврядування (стаття 116 ЗК України), яке Відповідачем не надано, а представник Позивача факт існування такого рішення заперечує. Отже Договір № 5 та додаткова угода до нього від 24.02.2017 є недійсними (нікчемними) правочинами в силу закону, тому не створюють юридичних наслідків (статті 215 - 216 ЦК України). На час здійснення реєстрації незавершеного будівництва у Відповідача не було ні права користування, ні права власності на земельну ділянку. Отже у Відповідача відсутні правові підстави для використання земельної ділянки, а доказів її повернення Позивачу матеріали справи не містять.

3. Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції

3.1. 05.06.2019 Західний апеляційний господарський суд ухвалою закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Богача Олександра Федоровича (особи, яка не була залучена до участі у справі) на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.04.2018.

3.2. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована відсутністю порушеного права чи законного інтересу заявника апеляційної скарги - ФОП Богача О. Ф. оскаржуваним судовим рішенням, оскільки це рішення, яким зобов`язано Відповідача передати Позивачу земельну ділянку, не порушує права заявника апеляційної скарги, так як є результатом закінчення строку дії Договору оренди землі, на підставі якого Відповідач отримав цю земельну ділянку. Тому факт укладення скаржником з Відповідачем договору про спільну діяльність не може узаконити, продовжити чи поновити договір оренди земельної ділянки від 29.06.2006, строк якого закінчився 29.06.2009, що встановлено ухвалою суду від 07.03.2018 про закриття провадження у справі.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. ФОП Богач Олександр Федорович (Скаржник) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 та справу направити до суду апеляційної інстанції для апеляційного перегляду.

4.2. 12.08.2019 до Суду надійшло клопотання Скаржника про зупинення дії рішення Господарського суду Івано-Франківської області та постанови Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у цій справі. За положенням частини першої статті 332 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зупинити дію оскарженого рішення суду суд касаційної інстанції може лише за заявою учасника справи або з власної ініціативи, тому оскільки Скаржник не є учасником справи, а Суд не вбачає підстав для зупинення дії оскаржуваних судових рішень з власної ініціативи, вказане клопотання підлягає залишенню без розгляду.

5. Доводи Скаржника, викладені в касаційній скарзі

5.1. Позовна вимога про звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів фактично є неможливою до виконання без руйнування конструкції об`єкта незавершеного будівництва та без перетворення його у будівельне сміття, внаслідок чого Скаржнику буде завдана істотна шкода, оскільки будівельні матеріали придбані за його кошти. Таким чином обраний Позивачем спосіб захисту є неспівмірним з його метою і порушеними правами та інтересами, отже суд апеляційної інстанції помилково застосував вимоги пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що судом вирішувалось питання про права та інтереси Скаржника в частині звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів, а в судовому рішенні відсутні жодні обґрунтування, які б одночасно виправдовували втручання у приватні інтереси Скаржника та підтверджували справедливу рівновагу між суспільним та приватним інтересом Позивача, який не надано жодного доказу з цього приводу.

5.2. З урахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної в ухвалі від 18.01.2017 у справі № 6-2777цс16 та Верховного Суду в постанові від 15.08.2018 у справі № 532/384/16-ц строк дії договору оренди та додаткової угоди щодо оренди земельної ділянки фактично розпочався з моменту державної реєстрації - 08.12.2017, яка була дійсна під час винесення судового рішення у цій справі.

5.3. Під час апеляційного провадження Скаржник та Відповідач наводили доводи із застосуванням правових висновків Верховного Суду, які мали місце вже після набрання рішенням суду першої інстанції законної сили та не були предметом дослідження при вирішенні цієї справи в попередніх судових інстанціях, тому твердження апеляційного суду в цій частині помилкові.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

6.1. 19.07.2019 Рада подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити Скаржнику у задоволенні його вимог, ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 залишити без змін.

6.2. Договір про спільне будівництво, на який посилається скаржник, у податкових органах не зареєстрований, фінансова звітність спільної діяльності одним з учасників цього договору не подавалася так, як це встановлено абзацом восьмим пункту 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 12 "Фінансові інвестиції", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.04.2000 № 91.

7. Встановлені судами обставини

7.1. 29.06.2006 між Позивачем (орендодавець) та Відповідачем (орендар) укладено Договір оренди, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0625 га для будівництва торгово-офісного комплексу у м. Рогатин по вул. Галицькій . Договір зареєстровано у Рогатинському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.01.2007 за № 09. Згідно з пунктом 3.1 Договору його укладено на 3 роки.

7.2. Відповідно до акта прийому-передачі від 29.06.2006 земельна ділянка передана орендарю.

7.3. 09.10.2006 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Рогатинської районної державної адміністрації надано Відповідачу дозвіл № 21/1 на виконання будівельних робіт з будівництва торгово-офісного комплексу у м . Рогатин по вул. Галицькій, 87.

7.4. У листі № 02-26/908 від 07.11.2006 виконавчий комітет Рогатинської міської ради просив Відповідача прибрати територію по вул. Галицькій, 87 до 13.11.2006.

7.5. Згідно з актом комісії від 13.04.2007 Відповідача зобов`язано звернутись до виконавчого комітету Рогатинської міської ради для отримання дозволу на початок будівництва та після погодження із землекористувачами звернутись для отримання дозволу на проведення будівництва. Листом №02-26/527 від 16.05.2007 виконавчий комітет Рогатинської міської ради зобов`язував Відповідача облаштувати огорожу будівельного майданчика згідно з держстандартом 23407-78.

7.6. Договір припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який він укладався, докази звернення Відповідача до Позивача щодо поновлення дії цього Договору оренди в матеріалах справи відсутні.

7.7. 04.01.2014 між Радою в особі міського голови В. Гусака (орендодавець) та Відповідачем (орендар) підписано договір оренди землі №5 (далі - Договір № 5), за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0625 га несільськогосподарського призначення - землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг, яка знаходиться на території м. Рогатин, вул. Галицькій.

7.8. Згідно з пунктом 8 Договору № 5 його укладено на 3 роки. Реєстрація Договору № 5 здійснена 08.12.2017.

7.9. Відповідно до умов Договору №5 земельна ділянка передана орендарю за актом прийому-передачі об`єкту оренди від 04.01.2014, який скріплений печатками та підписами сторін.

7.10. Відповідно до листа від 30.12.2016 міському голові м. Рогатин Відповідач зобов`язувався розпочати роботи у першому півріччі 2017 року; доведення до покрівлі провести протягом 2017 року, просив продовжити договір оренди земельної ділянки.

7.11. Згідно з рішенням Позивача № 556 від 23.02.2017 "Про стан використання земельної ділянки, яка перебуває в оренді підприємця Белегая І.Б. " попереджено Відповідача щодо невиконання умов договору оренди землі щодо використання орендованої земельної ділянки для будівництва торгово-офісного приміщення, взято до уваги письмове зобов`язання про відновлення робіт у першому півріччі 2017 року та доведення їх до покрівлі протягом 2017 року, зобов`язано забезпечити звільнення ділянки від побутового сміття.

7.12. Відповідно до додаткової угоди від 24.02.2017 про поновлення Договору № 5, сторони вирішили поновити цей договір строком на 1 рік з моменту реєстрації цієї додаткової угоди, на тих самих умовах, однак зі змінами та доповненнями. Додатковою угодою також внесено зміни в Договір № 5. Додаткова угода скріплена печатками та підписами сторін, реєстрація цієї додаткової угоди здійснена 05.12.2017, датою раніше, ніж зареєстровано Договір № 5 (а. с. 59, т. 1).

7.13. Відповідно до акта обстеження стану використання земельної ділянки, переданої в оренду Відповідачу для будівництва торгово-офісного комплексу, від 27.11.2017 земельна ділянка захаращена побутовим сміттям, поросла чагарниками, стан будівельних матеріалів свідчить про їх невикористання в процесі будівництва протягом багатьох років, будь-яка техніка чи механізми відсутні, загальний стан свідчить про невикористання протягом багатьох років, на підтвердження чого надано фото.

7.14. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 106726788 від 08.12.2017 державним реєстратором Рогатинської районної державної адміністрації Андрусів Р.Я. за Відповідачем зареєстровано (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38599529 від 08.12.2017) право оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:052:0005 площею 0,0625 га у м. Рогатин по вул. Галицькій, 87 на підставі договору оренди землі від 04.01.2014 та додаткової угоди від 24.02.2017 про поновлення договору оренди землі (а. с. 60, т.1).

7.15. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 106735593 від 08.12.2017 державним реєстратором Рогатинської районної державної адміністрації Андрусів Р.Я. за ФОП Белегаєм І.Б. зареєстровано (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 38600993 від 08.12.2017) право власності на незавершене будівництво готовність незавершеного будівництва 3%, матеріал стін - бетонні блоки у м. Рогатин по вул . Галицькій, 87 (а. с. 88, т. 1).

8. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

8.1. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8.2. Відповідно до частини 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Підставою здійснення апеляційного перегляду за апеляційною скаргою, поданою особою, яка не була залучена до участі у справі, є встановлення, що у такому рішенні вирішено питання про права та обов`язки цієї особи.

8.3. Тобто частиною 1 статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

8.4. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним.

8.5. Встановивши зазначені вище обставини щодо прийняття рішення суду про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, суд вирішує питання про скасування судового рішення на підставі пункту 4 частини 3 статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

8.6. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

8.7. Таким чином, суд апеляційної інстанції мав першочергово з`ясувати, чи прийнято оскаржуване судове рішення про права, інтереси та/або обов`язки скаржника, про які саме, в якій саме частині судового рішення прямо вказано про таке, та після встановлення цих обставин вирішити питання про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права, інтереси та/або обов`язки заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права та/або обов`язки, та/або інтереси стосовно сторін у справі судом не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

8.8. Відповідний правовий висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду зокрема у постановах від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 04.10.2018 у справі № 5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 11.12.2018 у справі №916/2878/14, від 15.01.2019 у справі № 7/74, від 18.04.2019 у справі № 916/2179/17.

8.9. Суд враховує також правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі № 5024/1463/2012 про те, що судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення наведено висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають зі сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

8.10. Предметом позову у цій справі є вимоги про розірвання Договору оренди земельної ділянки, укладеного між Позивачем та Відповідачем, а також зобов`язання звільнити земельну ділянку від будівельних матеріалів та повернути її Позивачу.

8.11. Звертаючись з апеляційною скаргою до суду Скаржник послався на те, що 25.01.2008 між ним та фізичною особою-підприємцем Белегаєм І. Г. укладено договір про спільне будівництво, згідно з яким предметом є діяльність сторін на засадах часткової участі щодо будівництва об`єкту на земельній ділянці з подальшим розподілом приміщень об`єкта між сторонами цього договору: замовник отримує 50% від корисної площі об`єкту та інвестор 50% від корисної площі об`єкту.

Впродовж 2008 - 2009 років Скаржник здійснював будівельні роботи на виконання вказаного договору, а відтак рішення суду порушує його права та інтереси, оскільки вимога про звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів, стосуються не лише Відповідача, а й Скаржника, порушення прав якого полягає у тому, що Скаржник мав сподівання на відновлення будівельних робіт та набуття на праві власності частки цього об`єкту та таке рішення суду спричинить йому значну шкоду.

Також зазначив, що договір оренди земельної ділянки від 04.01.2014 поновлений на 1 рік згідно з додатковою угодою до нього від 24.02.2017, яка набрала чинності з моменту державної реєстрації (08.12.2017), тому позов, на його думку, є передчасним.

8.12. Водночас, як свідчать матеріали справи ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.03.2018 провадження у цій справі в частині вимог про розірвання Договору оренди земельної ділянки закрито з тих мотивів, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що Договір оренди, який згідно з пунктом 3.1 укладено на три роки, діяв і діє на час подання цього позову.

8.13. При цьому, задовольняючи позов в частині вимог про звільнення земельної ділянки та повернення її Позивачу, суди виходили з того, що Договір № 5 та додаткова угода до нього, на які посилається Відповідач як на підставу оренди земельної ділянки, є недійсними (нікчемними), тому не створюють юридичних наслідків, а відтак правові підстави користування Відповідачем цією земельною ділянкою відсутні.

8.14. Таким чином позовна вимога про зобов`язання Відповідача звільнити земельну ділянку і передати її Позивачу є похідною та є наслідком припинення між сторонами договірних відносин з оренди цієї земельної ділянки, тобто правовідносин, учасником яких Скаржник не є.

8.15. Отже рішення суду у цій справі, яким фактично зобов`язано Відповідача вчинити дії з повернення Позивачу орендованого майна, які є передбаченим законодавчо наслідком закінчення строку дії Договору оренди, не вирішує питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, не створює для скаржника жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

8.16. При цьому та обставина, на яку посилається Скаржник, що між ним та Відповідачем укладено договір про спільне будівництво на орендованій земельній ділянці не впливає на право орендодавця (Позивача) вимагати повернення свого майна з оренди після закінчення строку дії відповідного договору, а також і на кореспондуючий цій вимозі обов`язок орендаря (Відповідача) повернути земельну ділянку власнику після закінчення дії Договору оренди.

8.17. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що судовим рішенням у цій справі питання про права та інтереси Скаржника не вирішувалось, тому Суд відхиляє посилання Скаржника (підпункт 6.1) на порушення судом положень статті 264 ГПК України.

При цьому доводи Скаржника про те, що на земельній ділянці знаходяться належні йому будівельні матеріали, а тому зобов`язання Відповідача звільнити цю земельну ділянку спричинить шкоду Скаржнику, а також посилання на наявність сподівань на відновлення будівельних робіт та набуття права власності на частку розташованого на земельній ділянці об`єкта будівництва суд оцінює критично, враховуючи встановлені судом обставини укладення Відповідачем та Скаржником договору про спільне будівництво у 2008 році та готовність об`єкта незавершеного будівництва, що складає 3 %, згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 106735593 від 08.12.2017, за яким також право власності на об`єкт незавершеного будівництва зареєстровано за Відповідачем.

8.18. Доводи Скаржника (підпункт 6.2), що стосуються чинності договору оренди земельної ділянки, укладеного між Позивачем та Відповідачем, Суд до уваги не приймає, оскільки не надає оцінки правомірності висновків судів щодо закінчення строку дії цього договору.

8.19. Посилання Скаржника (підпункт 6.3) на правові висновки Верховного Суду стосуються вирішення спору у цій справі по суті та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність підстав стверджувати, що рішення суду у цій справі прийнято про права та обов`язки Скаржника.

8.20. З огляду на наведене відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали суду апеляційної інстанції, тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

9. Судові витрати

9.1. Враховуючи, що касаційна скарга задоволенню не підлягає судовий збір покладається на Скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Богача Олександра Федоровича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 у справі № 909/1190/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак