ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Справа№ 910/1598/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Сітайло Л.Г.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Шамко О.Б. ордер серія ЧН№030325 від 03.05.19

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 р.

у справі № 910/1598/19 (суддя - С.О. Чебикіна)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український

торгівельний дім "Белшина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛАГРОСНАБ"

про стягнення 686 828,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛАГРОСНАБ", в якому просив стягнути з відповідача 686 828,00 грн. попередньої оплати за договором поставки №203 від 07.09.2016 року на підставі ст. ст. 525, 526, 530, 610, 655, 662, 692 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року по справі № 910/1598/19 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року по справі № 910/1598/19 задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженого відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" заборгованість за договором поставки №203 від 07.09.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року по справі № 910/1598/19, розгляд справи призначено на 10.07.2019 року.

Розпорядженням № 09.1-08/2031/19 Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2019 р. для розгляду справи № 910/1598/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Зубець Л.П., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року прийнято справу № 910/1598/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Дідиченко М.А., розгляд справи призначено на 21.08.2019 року.

Розпорядженням № 09.1-08/2922/19 Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А.. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 р. для розгляду справи № 910/1598/19 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Зубець Л.П., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 року прийнято справу № 910/1598/19 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Сітайло Л.Г., розгляд справи призначено на 21.08.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Встановлено, що 21.08.2019р. представник відповідача у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовував свою позицію тим, що позивачем не надано суду доказів звернення до відповідача з вимогою про поставку оплаченого товару у відповідності до вимог частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, строк поставки в договорі не визначено.

З урахуванням вищевказаного та того, що позивачем не доведено, що строк виконання зобов`язань відповідача з постачання товару настав, суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 686 828,00 грн. попередньої оплати за договором поставки №203 від 07.09.2016 року є необгрунтованими та в позові слід відмовити.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанцією, входячи з наступного.

07 вересня 2016 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір поставки №203 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору відповідач прийняв на себе зобов`язання поставити і передати у власність позивача, а позивач прийняти та оплатити у повній сумі на умовах Договору сірку полімерну - оліянаповнену (вміст олії - 33%)/ Rubber vulcanizing agent ОТЗЗ, (в подальшому - «Товар») в кількості та за ціною, зазначені у специфікаціях, які є його невід`ємною частиною.

На виконання умов Договору, 07 вересня 2016 року між сторонами була укладена комерційна специфікація №1, якою сторони визначили асортимент, кількість, ціни та умови оплати за Товар. Зокрема, сірка полімерна маслонаповнена (вміст олії - 33%), в кількості 100 тон, вартістю 1 653,30 євро за 1 тонну, на загальну суму 165 330,00 Свро, валюта платежу - Українська гривня, умови оплати - 100% передоплати протягом 3 банківських днів з дня отримання рахунку-фактури, термін відвантаження 01 жовтня 2016 року, період поставки товару - листопад-грудень 2016 року, країна походження товару - Китай (копія Комерційної специфікації додається).

Відповідач виставив позивачу рахунки на оплату товару за вказаним договором поставки на загальну суму 3 005 240,55 грн., які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до звітів про дебетові та кредитні операції по рахунку позивача за період з 07.09.2016 року по 13.09.2016 року, які містяться в матеріалах справи позивачем було перераховано відповідачу попередню оплату на суму 3 005 240,55 грн.

Відповідно до звітів про дебетові та кредитні операції по рахунку позивача за період з 20.10.2016 року по 31.12.2016 року, які містяться в матеріалах справи відповідач здійснив повернення грошових коштів позивачу за вищевказаним договором поставки на суму 2 318 412,55 грн.

Проте, станом на 05 лютого 2019 року, Відповідач не виконав прийняті на себе договірні зобов`язання в частині поставки Товару або повернення грошових коштів, у зв`язку з чим, у нього обліковується прострочена заборгованість в сумі 686 828,00 гривень. Прострочена заборгованість - заборгованість, яка не погашена в термін (строк), встановлений договором.

3а змістом ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Отже, системний аналіз норм Цивільного кодексу України, які регулюють положення про купівлю-продаж, свідчить, що основним зобов`язанням продавця є передача товару, а покупця - повна та своєчасна оплата.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язань можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення решти попередньої оплати у розмірі 686 828,00 грн. (3 005 240,55 грн. перерахована попередня оплата - 2 318 412,55 грн. повернута попередня оплата), яка міститься в матеріалах справи.

Проте, зазначена вимога відповідачем проігнорована, відповідь не надана, заборгованість не погашена.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Стаття 663 Цивільного кодексу України регламентує, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 11.9. договору поставки № 203 від 07.09.2016р. договір діє до 31.01.2017р., позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення решти попередньої оплати 29.03.2017р., однак відповідач товар не поставив та решту попередньої оплати не повернув.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог Суд першої інстанції залишив поза увагою, що Відповідачем не заперечується факт порушення прийнятих на себе зобов`язань, оскільки останній в добровільному порядку здійснив часткове поверненням грошових коштів Позивачу в сумі 2 318 412,55 гривень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов не правомірного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідачем не заперечується факт порушення прийнятих на себе зобов`язань, останній в добровільному порядку здійснив часткове поверненням грошових коштів позивачу в сумі 2 318 412,55 гривень.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник довів обґрунтованість апеляційної скарги, отже рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі № 910/1598/19 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки, апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі № 910/1598/19 скасувати, прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛАГРОСНАБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" суму заборгованості в розмірі 686 828,00 грн. за договором поставки 3 203 від 07.09.2016р.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛАГРОСНАБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 10 302,43 грн.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕЛАГРОСНАБ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торгівельний дім "Белшина" судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15 453,63 грн.

7. Матеріали справи № 910/1598/19 повернути до Господарського суду м. Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повнй текст постанови складений 02.09.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.Г. Сітайло

Л.П. Зубець