ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2019 р. Справа№ 910/7910/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Білоус О.О.

За участі представників: згідно з протоколом судового засідання від 08.08.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Транс-Авто-Д»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 21.06.2019

у справі № 910/7910/19 (суддя: Спичак О.М.)

за позовом Приватного підприємства «Транс-Авто-Д»

до 1) Державної служби України з безпеки на транспорті

2) Управління Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування розрахунку

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Транс-Авто-Д» звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті та Управління Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складений управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у Дніпропетровській області від 25.04.2019 № 0015778, яким ПП «Транс-Авто-Д» зобов`язано сплатити 267,30 євро.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі № 910/7910/19 відмовлено Приватному підприємству «Транс-Авто-Д» у відкритті провадження у справі.

Ухвала мотивована тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, що є підставою для відмови у прийнятті позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Транс-Авто-Д» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з недотриманням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків обставинам справи, що є підставою для її скасування.

Апелянт зазначає, що оскільки спір виник з господарської діяльності позивача, а відповідач не відноситься до суб`єктів владних повноважень, спір підлягає розгляду господарським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.08.2019. Надано учасникам справи строк на надання відзивів, заяв, клопотань.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які надійшли на адресу суду.

Дослідивши матеріали справи, з метою недопущення затягування розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами та без участі представників сторін.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні 08.08.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

Приватне підприємство «Транс-Авто-Д» звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті та Управління Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складений управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у Дніпропетровській області від 25.04.2019 № 0015778, яким ПП «Транс-Авто-Д» зобов`язано сплатити 267,30 євро.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ господарським судам визначається законодавством, зокрема, ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 ГПК; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

З поданої позивачем позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, складений управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) у Дніпропетровській області від 25.04.2019 № 0015778, яким ПП «Транс-Авто-Д» зобов`язано сплатити 267,30 євро.

При цьому судом зазначається, що в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 808/3/18 провадження № 11-1173апп18 викладена правова позиція щодо того, що оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Враховуючи ту обставину, що спір у даній справі не охоплюється статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на зміст статей 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, що є підставою для відмови у прийнятті позову на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За умовами ч. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Як правильно вказав у своїй ухвалі суд першої інстанції, з огляду на правову позицію викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 808/3/18 провадження № 11-1173апп18, вимоги позивача про визнання протиправним та скасування розрахунку взагалі не підлягають судовому розгляду, оскільки оскаржуваний розрахунок не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (позивача).

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Транс-Авто-Д» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі № 910/7910/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 у справі № 910/7910/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним підприємством «Транс-Авто-Д».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 02.09.2019.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Т.І. Разіна