РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2019 р.Справа № 910/5257/19

За позовом Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК"

Житомирського обласного комунального агролісогосподарського

підприємства "Житомироблагроліс"

до 1) Державної казначейської служби України

2) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

про стягнення 4 164 866,34 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України (далі - відповідач-1) та Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2) про стягнення 4 164 866,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що неправомірними діями відповідача-2 завдано шкоду позивачу в розмірі 4 164 866,34 грн.

Ухвалою суду від 13.05.2019 р. відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 29.05.2019р.

Протокольною ухвалою від 29.05.2019 р. підготовче засідання відкладено на 25.06.2019 р.

31.05.2019 р. від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечує; та заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.06.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви відповідача-2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

03.06.2019 р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

Протокольною ухвалою від 25.06.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 16.07.2019 р.

15.07.2019 р. від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 16.07.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.08.2019 р.

У судовому засіданні 07.08.2019 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 07.08.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У грудні 2016 р. Дочірнім підприємством "Словечанський лісгосп АПК" (позивач) було відправлено зі ст. Веледники Південно-Західної залізниці до ст. Вашарошнамель Угорщина (отримувач Швишш Кроно КФТ ВашарошнаменьИпар вул.1, Угорщина) десять залізничних вагонів дров у вагонах №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 (копії залізничних накладних містяться у матеріалах справи, а.с. 17-26).

Митне оформлення партій товару було здійснене Житомирською митницею без зауважень за вантажними митними деклараціями:№№ 101110009/2016/003497, 101110009/2016/003482, 101110009/2016/003443, 101110009/2016/003463, 101110009/2016/003552, 101110009/2016/003574 і 101110009/2016/003523 (а.с.27-33).

Зазначені вагони з дровами були спрямовані залізницею призначенням за кордон через залізничну станцію Батьово Регіональної філії «Львівська залізниця, в зону відповідальності Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (відповідач-2).

Вказані вагони не пройшли митного огляду на Закарпатській митниці ДФС та були затримані на прикордонній станції Батьово.

Статтею 199 Митного кодексу України передбачено, що граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур. Граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України, встановлений частиною першою цієї статті, не застосовується до операцій з накопичення в пунктах пропуску через державний кордон України суднових партій товарів, що вивозяться за межі митної території України, у тому числі в митному режимі транзиту.

Дочірнє підприємство "Словечанський лісгосп АПК", не погоджуючись із вказаними діями Закарпатської митниці, звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, в якому просило визнати протиправними дії відповідач щодо затримки з виконанням митних процедур стосовно партій товару, що були експортовані позивачем відповідно до ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р. та зобов`язати митний орган здійснити такі митні процедури з врахуванням вимог МК України.

В обґрунтування позовних вимог у справі №806/1308/17 Житомирського окружного адміністративного суду позивач посилався на протиправність дій митного органу щодо затримки в зоні митного контролю (ст. Батєво Львівської залізниці, митний пост Залізничний Закарпатської митниці) залізничних вагонів позивача №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852 з експортованою ним за кордон деревиною, оскільки митним законодавством встановлено чіткі строки проведення митних процедур для переміщення товарів через митний кордон України. Вказував, що відповідачем порушено граничний термін тримання товарів у пункті пропуску через державний кордон України, незважаючи на те, що було надано повний пакет документів щодо експорту деревини та своєчасно не були проведені митні процедури з пропуску таких партій товару за межі кордону України.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 року у справі №806/1308/17 позов задоволено; визнано протиправними дії Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України щодо затримки з виконанням митних процедур стосовно партій товару, що були експортовані дочірнім підприємством "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" відповідно до ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р. (залізничні вагони №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852) та зобов`язано її здійснити митні процедури з врахуванням вимог МК України.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017 р. постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 р. у справі №806/1308/17 залишено без змін.

Так, при розгляді справи №806/1308/17 суди встановили наступне: "… в період з 01.12.2016 р. по 13.12.2016 р. ДП "Словечанський лісгосп АПК" відповідно до Контракту №19/02/15 від 19.02.2015 р., що був укладений з Компанією "Erdeszeti Szaporitoanyag Termelo es Ertekesito Kft", Угорщина, відвантажило на користь нерезидента дрова в кількості 453,86 куб. м., а на адресу Компанії "No Weekend" Kft, Угорщина, відповідно до Контракту №67-СЛ від 09.11.2016 р., 308,89 куб. м. дров.

Митне оформлення партій товару було здійснене внутрішньою Житомирською митницею за наступними вантажними митними деклараціями: №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р.

Разом з тим, Закарпатською митницею дії по здійсненню митних процедур щодо пропуску через державний кордон України залізничних вагонів №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852 здійснено з порушенням встановлених ст. 199 Митного кодексу України граничних строків перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України".

Як встановлено судами у справі №806/1308/17, Закарпатською митницею не було здійснено у строк, встановлений ч.1 ст. 199 МК України, визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничних вагонів з деревиною №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852, що були заявлені до експорту ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р., через державний кордон України.

Також, при розгляді справи №806/1308/17 суди встановили, що "залізничні вагони та поміщені в них партії товару прибули у зону відповідальності (ст. Батєво Львівської залізниці, митний пост Залізничний) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України в період з 28.12.2016 р. по 09.01.2017 р. включно.

Проте, на час звернення позивача до суду та на час розгляду справи у суді першої інстанції, партії товару перебували у пункті пропуску через державний кордон Чоп, а митні процедури стосовно таких партій товару не були завершені, прострочення нормативного 30-денного терміну з проведенням митним органом необхідних митних процедур стосовно кожної окремої партії товару склало від 133 до 153 днів.

Тому, враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем порушені приписи ч.1 ст. 199 МК України, а тому порушене право позивача підлягає захисту".

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд зазначає, що неправомірність дій Закарпатської митниці ДФС із порушення строків митного оформлення вагонів позивача встановлена рішенням суду у справі №806/1308/17, яке набрало законної сили, і не підлягає доказуванню при розгляді справи господарського суду міста Києва №910/5257/19.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, ДП "Словечанський лісгосп АПК" вказує, що за весь період перебування кожного з вагонів під митним контролем та за наслідками виконання розпоряджень посадових осіб митного органу з вини Закарпатської митниці ДФС, Регіональною філією «Львівська залізниця» AT «Укрзалізниця» було нараховано та стягнуто з позивача в судовому порядку (справа №906/119/18) вартість додаткових послуг (за користування вагонами, за зберігання вантажів у вагонах, маневрову роботу, перевезення вантажів у сполученні ст.ст. Батьово - Чоп і в зворотньому напрямку та ін.) в загальній сумі 4604812,42 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Рівненський апеляційний господарський суд у постанові від 12.09.2018 р. у справі №906/119/18 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" до Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради, про стягнення 4604812,42 грн., встановив наступне:

"…Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2016 року Дочірнім підприємством "Словечанський лісгосп АПК Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (відповідач) відправлено зі ст. Веледники Південно-Західної залізниці до ст. Вашарошнамель Угорщина, отримувач Швишш Кроно КФТ Вашарошнамень Ипар вул.1, Угорщина, вагони №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 з вантажем "древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичных видах", відправки №№ 443481, 444208, 445601, 445619, 445064, 446088, 443499, 447771, 447789, 447235…

По прибуттю вищевказаних вагонів на прикордонну ст. Батьово протягом 07-18 грудня 2016 року їх було відчеплено зі складу поїздів для проведення митних формальностей на підставі заявок Закарпатської митниці ДФС згідно вимог Митного кодексу України….

…На станцію Чоп вагони №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 прибули 11.02.2017, про що складено акт загальної форми ст. Чоп № 4546 від 11.02.2017 (а.с. 63 т.1).

19.10.2017 Ужгородською дирекцією залізничних перевезень отримано листа Закарпатської митниці ДФС за №07-70-61/34/2313 щодо направлення вагонів на ст.Батьово для завершення митних процедур на виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 20.06.2017 у справі №806/1308/17, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18.09.2017(а.с. 64 т.1).

20.10.2017 вагони направлено на ст. Батьово для завершення митних процедур, про що складено акт загальної форми № 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1).

Митне оформлення вантажу, який переміщався у даних вагонах завершено 21.10.2017, про що свідчить відбитки особистої номерної печатки посадової особи Закарпатської митниці ДФС у передавальній відомості № 714 (а.с. 85-86 т.1).

Вищевказані вагони передані на Угорщину 22.10.2017 в складі поїзда №3643 в 12:00 год. по передавальній відомості № 714(а.с.85-86 т.1).

Отже, 10 вагонів з моменту затримання починаючи з 7-12 грудня 2016 по 21.10.2017 перебували на станціях Львівської залізниці під митним контролем.

Нарахування платежів та зборів за час проведення митних формальностей з вантажем відповідача, що переміщався у залізничних вагонах наступні:

- по вагонах №№ 65382848, 65701716 за період з 07.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 907746,28 грн. (з ПДВ)

- по вагонах №№ 67573915, 66727678, 66627563 за період з 09.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 1389058,30 грн. (з ПДВ)

- по вагону № 65298473 за період з 11.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 465362,76 грн. (з ПДВ)

- по вагону №66880550 за період з 06.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 458877,80 грн. (з ПДВ)

- по вагонах №№ 6678058, 60308244 за період з 19.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 906882,48 грн. (ПДВ)

- по вагону №65620080 за період з 13.12.2016 по 20.10.2017 сума нарахувань становить 476 920,80 грн., що разом становить 4604812,42 грн. (в т.ч. ПДВ)(а.с. 73-84 т.1)…"

Вказаною постановою Рівненський апеляційний господарський суд суд також встановив, що: "… В даному випадку подіями, які стали підставою для подання позову є надання послуг та додаткові збори, пов`язані із затриманням вагонів №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080, про що складено акти загальної форми, з них:

1) акт №11375 від 06.12.2016 (а.с.35 т.1) - початок строку затримки вагону № 66880550 - проміжні акти № 107 від 10.02.2017 (а.с. 58 т.1) нарахування по ст.Батьово та акт №4546 від 11.02.2017 (а.с.63 т.1) - акт № 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1) - закінчення затримки вагону 66880550;

2) акт №11383 від 07.12.2016 (а.с.26 т.1) - початок строку затримки вагонів №№65382848, 65701716 - проміжні акти №117 від 10.02.2017 (а.с. 61 т.1) нарахування по ст.Батьово та акт №4546 від 11.02.2017 (а.с.63 т.1) - акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1) - закінчення затримки вагонів №№65382848, 65701716;

3) акт №11395 від 09.12.2016 (а.с. 37 т.1) - початок строку затримки вагонів №№ 67573915, 66727678, 66627563 - проміжні акти № 120 від 10.02.2017 (а.с. 62 т.1) та акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1) - акт 109 від 10.02.2017 (а.с. 59 т.1) закінчення затримки вагонів №№ 67573915, 66727678, 66627563;

4) акт №11414 від 11.12.2016 (а.с. 38 т.1) - початок строку затримки вагону № 65298473 - проміжні акти №109 від 10.02.2017 (а.с. 59 т.1) нарахування по ст.Батьово та акт №4546 від 11.02.2017 (а.с.63 т.1) - акт № 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1) - закінчення затримки вагону № 65298473;

5) акт №11426 від 13.12.2016 (а.с. 39 т.1) - початок строку затримки вагону №65620080 - проміжні акти № 114 від 10.02.2017 (а.с. 60 т.1) нарахування по ст.Батьово та акт №4546 від 11.02.2017 (а.с.63 т.1) - акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1) - закінчення затримки вагону №65620080;

6) акт №11480 від 18.12.2016 (а.с. 40 т.1) - початок строку затримки вагонів №№ 66780586, 60308244 - проміжні акти № 102 від 10.02.2017 (а.с. 57 т.1) та акт №4546 від 11.02.2017 (а.с.63 т.1) - акт № 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1) - закінчення затримки вагонів №№ 66780586, 60308244.

Отже, загальна сума нарахованих платежів за час затримки вагонів становить 4604812,42 грн., з яких:

вагони №№67573915, 66727678, 66627563 - 1389058,30 грн. в т.ч.:

нарахування по ст. Батьово (акт 120 від 10.02.2017 (а.с. 62 т.1):

- плата за користування вагонами - 163411,20 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 63866,65 грн.;

- плата за зважування вагонів - 519,30 грн.;

- плата за повідомлення власнику - 244,00 грн.;

- плата за маневрову роботу - 2694,20 грн.;

нарахування по ст.Чоп (акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1):

- плата за користування вагонами - 662963,70 грн.

- плата за зберігання вантажу - 257566,20 грн.

- ПДВ - 20% - 230253,05 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово - 7540,00 грн.

вагон №65298473 - 465362,76 грн. в т.ч.:

нарахування по ст. Батьово (акт 109 від 10.02.2017 (а.с. 59 т.1):

- плата за користування вагоном - 52555,10 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 20994,20 грн.;

- плата за зважування вагона - 173,10 грн.;

- плата за повідомлення власнику - 122,00 грн.;

- плата за маневрову роботу - 2694,20 грн.;

- нарахування по ст.Чоп ( акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1):

- плата за користування вагоном - 220987,90 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 88175,80 грн.;

- ПДВ - 20% - 77140,46 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово - 2520,00 грн.

вагон №66880550 - 458877,80 грн. в т.ч.:

нарахування по ст. Батьово (акт 107 від 10.02.2017 (а.с. 58 т.1):

- плата за користування вагоном - 56975,00 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 20460,20 грн.;

- плата за зважування вагона - 173,10 грн.;

- плата за повідомлення власнику - 122,00 грн.;

- плата за маневрову роботу - 2694,20 грн.;

- нарахування по ст.Чоп ( акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1):

- плата за користування вагоном - 220987,90 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 78894,10 грн;

- ПДВ - 20% - 76061,30 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово - 2510,00 грн.

вагони №№66780586, 60308244 - 906882,48 грн. в т.ч.:

нарахування по ст. Батьово (акт 102 від 10.02.2017 (а.с. 57 т.1):

- плата за користування вагонами - 91850,80 грн.:

- плата за зберігання вантажу - 38194,80 грн.;

- плата за зважування вагонів - 346,20 грн.;

- плата за повідомлення власнику - 122,00 грн.;

- плата за маневрову роботу - 2694,20 грн.;

нарахування по ст.Чоп ( акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1):

- плата за користування вагонами - 441975,80 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 176351,60 грн.;

- ПДВ - 20% - 150307,08 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово - 5040,00 грн.

вагон №65620080 - 476920,80 грн. в т.ч.:

нарахування по ст. Батьово (акт 114 від 10.02.2017 (а.с. 60 т.1):

- плата за користування вагоном - 51008,20 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 22891,10 грн.;

- плата за зважування вагона - 173,10 грн.;

- плата за повідомлення власнику - 122,00 грн.;

- плата за маневрову роботу - 2694,20 грн.;

нарахування по ст.Чоп ( акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1):

- плата за користування вагоном - 220987,90 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 97457,50 грн.;

- ПДВ - 20% - 79066,80 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово - 2520,00 грн.

вагони №№65382848, 65701716 - 907746,28 грн. в т.ч.:

нарахування по ст. Батьово (акт 117 від 10.02.2017 (а.с. 61 т.1):

- плата за користування вагонами - 112182,00 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 39483,90 грн.;

- плата за зважування вагонів - 346,20 грн.;

- плата за повідомлення власнику - 122,00 грн.;

- плата за маневрову роботу - 2694,20 грн.;

нарахування по ст.Чоп ( акт 4818 від 20.10.2017 (а.с. 66-67 т.1):

- плата за користування вагонами - 441975,80 грн.;

- плата за зберігання вантажу - 155467,80 грн.;

- ПДВ - 20% - 150454,38 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово - 5020,00 грн….".

З огляду на зазначені обставини, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 р. у справі №906/119/18 рішення господарського суду Житомирської області від 20.04.2018 у справі № 906/119/18 скасовано та ухвалено нове рішення наступного змісту:

"1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" до Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради про стягнення 4604812,42 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11122, Житомирська область, Овруцький район, с.Словечне, вул. Поліська, буд.22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, вул.. Гоголя, 1, м.Львів, ) - 4604812,42 грн. (чотири мільйона шістсот чотири тисячі вісімсот дванадцять грн. 42 коп.) нарахованих платежів за час затримки вагонів; 69072.19 грн. (шістдесят дев`ять тисяч сімдесят дві грн. 19 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК "Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради (11122, Житомирська область, Овруцький район, с.Словечне, вул. Поліська, буд.22, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, вул.. Гоголя, 1, м.Львів, ) -103608.29 грн. (сто три тисячі шістсот вісім грн. 29 коп.) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги…".

Таким чином, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 р. у справі №906/119/18, яка набрала законної сили, встановлено, що у зв`язку із затриманням вагонів №№ 65382848, 65701716, 67573915, 66727678, 66627563, 65298473, 66880550, 66780586, 60308244, 65620080 для митного оформлення, ДП "Словечанський лісгосп АПК" ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" було нараховано 4604812,42 грн. платежів за час затримки вагонів.

Як зазначає позивач, загальний розмір шкоди (з урахуванням 30-денного строку відповідно до ст. 199 Митного кодексу України) з дати затримання кожного з вагонів, завданої неправомірними діями відповідача-2 ,складає 4164866,37 грн., в тому числі в розрізі вагонів: №№67573915, 66727678 та 66627563 - разом 1256306,86 грн.; №№ 65382848 та 65701716 - разом 821674,46 грн; №№ 66780586 та 60308244 - разом 816601,20 грн.; №66880550 - 421705,10 грн.; №65298473 - 419195,50 грн.; №65620080 - 429383,22 грн.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК).

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.03.2019 р. у справі №920/715/17 (провадження №12-199гс18).

Таким чином, суд зазначає, що дії (бездіяльність) Закарпатської митниці ДФС України, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 199 Митного кодексу України (МК України), передбачено, що граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Відповідно до ст. 4 МК України, митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Відповідно до ст.248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Згідно ч.1 ст.255 МК України, митне оформлення завершується протягом чотирьох робочих годин з моменту пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню (якщо згідно з цим Кодексом товари, транспортні засоби комерційного призначення підлягають пред`явленню), подання митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та всіх необхідних документів і відомостей, передбачених статтями 257 і 335 цього Кодексу.

Як встановлено судом, Закарпатською митницею не було здійснено у строк, встановлений ч.1 ст. 199 МК України, визначених законом дій для вчинення митних процедур щодо пропуску залізничних вагонів з деревиною №№ 65382848, 66880550, 65701716, 67351445, 60604188, 66627563, 67573915, 66727678, 65287229, 65298473, 656200080, 66695214, 66780586, 60308244 та 65331852, що були заявлені до експорту ВМД №№ 003443 від 01.12.2016 р., 003463 від 02.12.2016 р., 003466 від 02.12.2016 р., 003482 від 05.12.2016 р., 003497 від 06.12.2016 р., 003521 від 08.12.2016 р., 003523 від 08.12.2016 р., 003552 від 09.12.2016 р. 003553 від 09.12.2016 р., 003574 від 12.12.2016 р., 003588 від 13.12.2016 р., через державний кордон України.

Згідно з ст. 140 МК України, час для проведення митних процедур на кордоні зазначається в Технологічній схемі прикордонно-митного контролю. Водночас, такий час не може бути більшим ніж зазначений у ст.199 МК України.

Таким чином, наявність дій (бездіяльності) Закарпатської митниці ДФС України, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, являється доведеною та встановленою постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.06.2017 року у справі №806/1308/17, яка набрала законної сили у встановленому законом порядку.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується також реальне понесення позивачем збитків (постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 12.09.2018 р. у справі №906/119/18, відповідні платіжні доручення (а.с.91-116), розрахунки (а.с.84-89, 105-116) у розмірі 4 164 866,37 грн.

При цьому, судом встановлено наявність взаємозв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) Закарпатської митниці ДФС України (що полягають здійсненні митного оформлення вагонів у строк, встановлений ст. 199 Митного кодексу України) та понесенням позивачем збитків у розмірі 4 164 866,37 грн. (нарахування, здійснені залізницею за час затримання вагонів).

Заперечення Закарпатської митниці, викладені у відзиві (щодо недоведеності наявності та розміру шкоди, недоведеності наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями Закарпатської митниці та понесенням позивачем збитків) судом відхиляються як такі, що суперечать дійсним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011. Підпунктом 2 п. 35 вказаного Порядку визначено, що казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України №215 від 15.04.2015р., Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Управління наявними коштами Державного бюджету України, у тому числі в іноземній валюті, коштами державних позабюджетних фондів і позабюджетними коштами установ та організацій, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України, фінансування його видатків входить до компетенції Державної казначейської служби України.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Бюджетного кодексу України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до пп. 2 п. 9 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) за рахунок коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд встановив, що позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України понесених позивачем збитків у зв`язку з протиправними діями (бездіяльністю) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України у розмірі 4 164 866,37 грн. являються доведеними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства України; і не спростовані належним чином і у встановленому законом відповідачами, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Словечанський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" (11122, Житомирська обл., Овруцький район, с. Словечне, вул. Поліська, 22; ) 4 164 866 (чотири мільйони сто шістдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 37 коп. збитків.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.08.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна