СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2019 р. Справа № 913/334/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Шутенко І.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", Луганська область, м.Сєвєродонецьк, (вх. №1306 Л/2) на ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 (суддя Шеліхіна Р.М., постановлену в м.Луганськ о 15:34год., дата складення повного тексту - не зазначено) постановленої за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню,

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", Луганська область, м.Сєвєродонецьк,

про стягнення 67186296,40грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу природного газу №16-429-Н від 27.09.2016р. в розмірі 67186296,40грн., з яких: 35630029,02грн. сума пені, 8343633,66грн. сума нарахованих 3% річних, 23212633,72грн. сума інфляційних.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18 позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню в сумі 10210982,41грн., 3% річних в сумі 2259347,39грн., інфляційні в сумі 6630736,20грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 175327,83грн.; в іншій частині позову відмовлено (т.6 а.с.3-20)

На виконання вказаного рішення господарським судом Луганської області видано наказ від 27.11.2018р. та надіслано стягувачу за супровідним листом від 28.11.2018р (т.6 а.с.25)

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.12.2018р. поновлено стягувачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення від 02.11.2018р. у справі №913/334/18 (т.6 а.с.63-66).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18 залишено без змін (т.6 а.с.93-106).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяви стягувача від 28.02.2019р. №14/5-675В приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.02.2019р. ВП №58512708 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області віл 27.11.2018р. №913/334/18 (т.7 а.с.35-).

Постановою від 28.02.2019р. ВП №58512708 стягнуто зі стягувача основну винагороду приватного виконавця в сумі 1927639,38 грн.(т.7 а.с.36).

Постановою від 28.02.2019р. ВП №58512708 приєднано виконавче провадження №58512708 до зведеного виконавчого провадження №58204438 (т.7 а.с.37).

04.03.2019р. боржником ПАТ "Луганськгаз" було подано до господарського заяву про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Луганської області строком на 1 рік, з 02.11.2018 по 02.11.2019, відповідно до наданого графіку погашення заборгованості (т.6 а.с.112-125).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.03.2019р. задоволено заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/334/18; надано розстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі № 913/334/18 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені в сумі 10210982,41грн., 3% річних в сумі 2259347,39грн., втрат від інфляції в сумі 6630736,20грн., витрат по сплаті судового збору за подання позову у сумі 175327,83грн., загалом - 19276393,83грн., строком на 1 рік з 02.11.2018р. по 02.11.2019р., відповідно до наданого графіку погашення заборгованості зі сплатою 2141821,54грн. щомісяця з 01.03.2019р. по 01.10.2019р. та 2141821,51грн. 02.11.2019р.

19.03.2019р. боржником ПАТ "Луганськгаз" було подано до господарського суду Луганської області заяву про визнання наказу господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. у даній справі таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з тим, що наказ не відповідає вимогам виконавчого документа, вказаним у Закону України "Про виконавче провадження" та у зв`язку із наданням розстрочки виконання рішення суду (т.7 а.с.4-44).

Крім того, в обґрунтування поданої заяви боржник наголошував на тому, що наказ господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 не міг бути виданий раніше дати винесення постанови суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. №913/334/18, що на думку останнього також є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" від 15.03.2019р. №01-02-43/623 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення (т.7 а.с.76-78), з тих підстав, що заявником не було надано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України які б свідчили про те, що наказ господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 було видано помилково або обов`язок боржника за вказаним наказом відсутній.

Крім того, місцевим господарським судом було зазначено про те, що оспорюваний наказ містить всі необхідні реквізити, отже доводи заявника щодо його невідповідності вимогам виконавчого документа, вказаним у Закону України "Про виконавче провадження" є безпідставними.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ "Луганськгаз" в повному обсязі; вирішити питання розподілу судового збору. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки доводам ПАТ "Луганськгаз" викладеним в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, що на думку останнього призвело до передчасного висновку про відмову в її задоволенні. Зокрема, як на підставу для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, апелянт посилається на те, що наказ господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 не міг бути виданий раніше дати винесення постанови суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18, проте, місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали не було надано належної правової оцінки вказаним обставинам.

Крім того, апелянт наголошує на невідповідності наказу господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 вимогам виконавчого документа, вказаним у Закону України "Про виконавче провадження", а також, зазначає, що наказ не підлягає виконанню, у зв`язку із наданням розстрочки виконання рішення суду на підставі ухвали господарського суду Луганської області від 14.03.2019р. у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р. поновлено Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18; встановлено сторонам у справі строк до 06.05.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 10.05.2019р.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.04.2019р. зупинено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. у справі №913/334/18 та повернення до Східного апеляційного господарського суду матеріалів справи.

Постановою Верховного Суду від 10.07.2019р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. у справі №913/334/18 та рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18 залишено без змін.

05.08.2019р. матеріали справи №913/334/18 було повернуто до Східного апеляційного господарського суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2019р., у зв`язку із відпусткою судді Гези Т.Д., для розгляду справи №913/334/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Мартюхіної Н.О., судді Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2019р. поновлено провадження у справі №913/334/18; призначено справу до розгляду на 19.08.2019р.

16.08.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду клопотання (вх.№7732), в якому повідомляє суд, про те, що на виконання вимог законодавства України, за рішенням річних Загальних зборів акціонерів ПАТ "Луганськгаз" (протокол № 23 від 23.04.2019 р.) було змінено тип акціонерного товариства з Публічного акціонерного товариства на Приватне акціонерне товариство та 06.06.2019р. здійснено державну реєстрацію нової редакції Статуту, внесено зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також, на підтвердження викладених в клопотанні обставин, апелянт просить долучити до матеріалів справи копію виписки з ЄДРПОУ АТ "Луганськгаз" та копію Статуту АТ "Луганськгаз".

16.08.2019р. стягувачем Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7733), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 залишити без змін.

Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено до дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 3 цієї статті визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, сторони у справі повідомлені завчасно належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.8 а.с.8-10), колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997р.). Водночас, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997р., у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002р., "Ясюнієне проти Литви" ( Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003р.).

У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) ЄСПЛ наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.

Частинами 1 та 4 статті 327 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.

Відповідно до пункту 19.1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюються в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково), господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Тобто, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

В даному випадку доводи заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню зводяться, зокрема, до того, що наказ господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 не міг бути виданий раніше дати винесення постанови суду апеляційної інстанції щодо перегляду рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18, проте, місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали не було надано належної правової оцінки вказаним обставинам.

Як було зазначено вище, рішенням господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18 позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню в сумі 10210982,41грн., 3% річних в сумі 2259347,39грн., інфляційні в сумі 6630736,20грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 175327,83грн.; в іншій частині позову відмовлено (т.6 а.с.3-20)

Частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступна та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктами 1 та 6 статті 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня, після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Повний текст судового рішення від 02.11.2018р. у даній справі було складено 06.11.2018р., отже, останній день апеляційного оскарження рішення суду припадає на 26.11.2018р.

Згідно з частиною 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (стаття 327 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки станом на 26.11.2018р. апеляційна скарга на вищевказане судове рішення не надійшла, господарським судом Луганської області 27.11.2018р. на виконання даного рішення було видано відповідний судовий наказ (т.6 а.с.25).

Як свідчать матеріали справи, 29.11.2018р. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", було направлено до місцевого господарського суду апеляційну скаргу на рішенням господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18, яка надійшла до суду лише 04.12.2018р., що підтверджується відбитком штампу відділу документального забезпечення та контролю господарського суду Луганської області на першому аркуші апеляційної скарги (т. 6 а.с.31).

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно 27.11.2018р., тобто, на наступний день після закінчення строку подання апеляційної скарги було видано наказ на виконання господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18, оскільки на час видачі наказу апеляційна скарга позивача ще не була зареєстрована відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Луганської області.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта щодо невідповідності наказу господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 вимогам виконавчого документа, вказаним у Закону України "Про виконавче провадження" враховуючи наступне.

Так, частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вимоги до виконавчого документа, зокрема, в виконавчому документі зазначаються:

1)назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Досліджуючи оспорюваний наказ господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18, судова колегія зазначає, що останній містить всі необхідні реквізити передбачені частиною 1 статі 4 Закону України "Про виконавче провадження", а саме:

-щодо зазначення назви і дати видачі документа, найменування органу, який його видав: наказ від 27 листопада 2018 року у справі № 913/334/18, виданий господарським судом Луганської області;

-щодо зазначення дати прийняття і номеру рішення, згідно з яким видано документ; дати набрання рішенням законної сили: рішення господарського суду Луганської області від 02 листопада 2018 року (справа № 913/334/18), яка набрала законної сили 27 листопада 2018року;

-щодо зазначення строку пред`явлення рішення до виконання-строк пред`явлення наказу до виконання: по 28 листопада 2021 року включно;

- щодо зазначення повного найменування, місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань стягувана та боржника; резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень: стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" (в наказі зазначено адресу та ідентифікаційний код: вул. Гагаріна, буд. 87, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 05451150) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (в наказі зазначено адресу та ідентифікаційний код: вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720) пеню в сумі 10210982грн 41коп., 3% річних в сумі 2259347грн 39коп., втрати від інфляції в сумі 6630736грн 20коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 175327грн 83коп.

-щодо підписання виконавчого документа уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою: наказ господарського суду Луганської області від 27 листопада 2018 року у справі № 913/334/18 підписано суддею Т.В. Косенко та скріплений гербовою печаткою господарського суду Луганської області.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про те, що наказ не підлягає виконанню, у зв`язку із наданням розстрочки виконання рішення суду на підставі ухвали господарського суду Луганської області від 14.03.2019р. у даній справі, як такі що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм законодавства, оскільки надання судом розстрочки виконання рішення суду не є підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Судова колегія наголошує, що наказ, який заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий на виконання рішення господарського суду Луганської області від 02.11.2018р. у справі №913/334/18 залишеного без змін постановами Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2019р. та Верховного Суду від 10.07.2019р., а отже дане рішення є обов`язковим до виконання.

З огляду на вищевикладене, що наказ господарського суду Луганської області від 27.11.2018р. №913/334/18 не було видано помилково, матеріали справи не містять доказів щодо відсутності у боржника обов`язку (щодо виконання рішення у даній справі) повністю або частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів також враховує, що в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини Срава "Проніна проти України" (Заява №63566/00) Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 28.03.2019р. у справі №913/334/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 20 серпня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя І.А. Шутенко