РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.08.2019Справа № 910/322/18

За позовомФізичної особи-підприємця Вельбой Вячеслава Олексійовича
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи (за первісним позовом):

від позивачаПетришина А.М.
від відповідачаСіренко Ю.Є.
від третьої особине зявилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору про відступлення права вимоги №2017/04-21 від 21.04.2017 позивач отримав право вимоги до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» за договором банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30.09.2016 на списання грошових коштів в сумі 149970,00 грн. В подальшому, позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» із заявою про включення своїх кредиторських вимог до реєстру вимог кредиторів, однак, відповіді на вказану заяву позивачем отримано не було.

У звязку з наведеним позивач вказує на наявність підстав для:

- визнання бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича протиправною;

- зобовязання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича внести зміни та доповнення до Переліку вкладників, за якими підлягає відшкодування суми вкладу за рахунком Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу;

- включення кредиторських вимог Фізичної особи-підприємця Вельбой Вячеслава Олексійовича до вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018 на підставі ст. 174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Фізичної особи-підприємця Вельбой Вячеслава Олексійовича було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 відкрито провадження у справі №910/322/18, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 21.02.2018.

15.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує, вказуючи на те, що укладення Договору відступлення права вимоги не призвело до виникнення грошових зобовязань ПАТ «Діамантбанк» перед ФОП Вельбой В.О. та зміна власника рахунку чинним законодавством не передбачена, а тому ФОП Вельбой В.О. не є кредитором ПАТ «Діамантбанк» в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та відкладено підготовче засідання у справі на 14.03.2018.

06.03.2019 від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких Фонд гарантування вкладів фізичних осіб проти позову заперечує та наголошує на тому, що право на отримання грошової компенсації від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб має виключно фізична особа, яка принесла до неплатоспроможного банку власні грошові кошти, чого в даному випадку не відбулося.

14.03.2018 позивач уточнив позовні вимоги, виклав їх у новій редакції та просив:

1) визнати бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича протиправною;

2) зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича провести переказ коштів у розмірі 149970,00 грн з поточного банківського рахунку НОМЕР_3.980 Приватного підприємства «Ферросмет», відкритого на підставі Договору банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30 вересня 2016 року, на поточний рахунок НОМЕР_2.980, який належить Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу (РНОКПП НОМЕР_1);

3) зобовязати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича внести зміни та доповнення до Переліку вкладників, за яким підлягає відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу (РНОКПП НОМЕР_1) з зазначенням суми до виплати у розмірі 149970,00 грн.

Заяву позивача про уточнення позовних вимог прийнято судом до розгляду як заяву про зміну предмета позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2018 продовжено строк проведення підготовчого провадження, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 28.03.2018.

14.03.2018 відповідачем через відділ діловодство суду подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до перегляду Великою Палатою Верховного суду справи №910/8132/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2018 зупинено провадження у справі №910/322/18 за позовом Фізичної особи-підприємця Вельбой Вячеслава Олексійовича до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет пору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити дії до перегляду Великою Палатою Верховного суду справи №910/8132/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №910/8132/17 касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В. В. та касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 й постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 провадження у справі №910/322/18 поновлено, підготовче засідання у справі призначено на 25.06.2019.

25.06.2019 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У підготовчому засіданні 25.06.2019 було оголошено перерву до 17.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.08.2019.

14.08.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до прийняття рішення по справі №910/7122/17 Великою Палатою Верховного Суду.

У задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі судом відмовлено, оскільки за приписами ч. 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Третя особа представників у судове засідання для розгляду справи по суті не направила, про причини неявки представників суд не повідомила.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.06.2015 між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (надалі Банк) та Фізичною особою-підприємцем Вельбой Вячеславом Олексійовичем (клієнт) було укладено договір банківського рахунку №15-06-16-002560.

30.09.2016 між Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» та Приватним підприємством «Ферросмет» як клієнтом укладено договір банківського рахунку №16-09-30-001492.

За умовами зазначених договорів Банк зобовязався відкрити клієнтам відповідні поточні рахунки, приймати і зараховувати на них грошові кошти, а також виконувати розпорядження клієнтів про перерахування і видачу відповідних сум з поточних рахунків.

01.10.2016 між Фізичною особою-підприємцем Вельбой Вячеславом Олексійовичем (продавець) та Приватним підприємством «Ферросмет» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу №2, за змістом якого в порядку на умовах, визначених цим договором, продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується прийняти й оплатити товар: бувші у використанні залізні вироби, водопровідне та опалювальне устаткування і приладдя до нього.

21.04.2017 між Приватним підприємством «Ферросмет» (первісний вкладник) та Фізичною особою-підприємцем Вельбой Вячеславом Олексійовичем (новий вкладник) укладено договір про відступлення права вимоги №2017/04-21 (надалі Договір відступлення).

Відповідно до п. 1.1 Договору відступлення первісний вкладник передає, а новий вкладник приймає на себе право вимоги, що належить первісному вкладнику, і стає кредитором за Договором банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30.09.2016 (основний договір), укладеним між первісним вкладником та Публічним акціонерним товариством «Діамантбанк» (боржник).

Згідно з п. 1.2 Договору відступлення за цим договором новий вкладник одержує право (замість первісного вкладника) вимагати від боржника належного виконання зобовязань за основним договором в частині списання грошових коштів в сумі 149970,00 грн на оплату товару, отриманого первісним вкладником від нового вкладника відповідно до умов договору купівлі-продажу №2 від 01.10.2016 на підставі видаткової накладної №69 від 21.04.2017.

Пунктом 2.1 Договору відступлення передбачено, що первісний вкладник повинен передати новому вкладнику всі документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення за основним договором, в термін до 3-х календарних днів з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п. 2.2 Договору відступлення первісний вкладник та новий вкладник зобовязані шляхом подання спільної письмової заяви повідомити боржника про відсутність права вимоги на підставі цього договору на користь нового вкладника.

Згідно з п. 4.1 Договору відступлення цей договір набирає чинності з моменту його підписання та і діє до повного до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

21.04.2017 Приватне підприємство «Ферросмет» та Фізична особа-підприємець Вельбой Вячеслав Олексійович звернулися до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» зі спільною заявою, в якій повідомили про відступлення права вимоги від ПАТ «Діамантбанк» списання грошових коштів в сумі 149970,00 грн на оплату товару, отриманого первісним вкладником від нового вкладника відповідно до умов договору купівлі-продажу №2 від 01.10.2016 на підставі видаткової накладної №69 від 21.04.2017.

24.04.2017 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних (надалі Фонд) осіб було прийнято Рішення № 1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого було розпочато процедуру виведення ПАТ «Діамантбанк» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 22.06.2017 № 394-і рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.06.2017 № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням було розпочато процедуру ліквідації Банку з 24.06.2017 до 23.06.2019 включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делегованої всі повноваження ліквідатора Банку, визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, крім повноважень в частині організації, реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювань неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту управління активами Тімоніну Олександру Олексійовичу строком на два роки з 24.06.2017 до 23.06.2019 року включно.

22.06.2017 Фізична особа-підприємець Вельбой Вячеслав Олексійович звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою, в якій, посилаючись на Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, просив виплатити грошові кошти в сумі 149970,00 грн.

Листом від 05.07.2017 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» із заявою про включення Фізичної особи-підприємця Вельбой Вячеслава Олексійовича до реєстру кредиторів банку для отримання 149970,00 грн у відповідності до Договору відступлення права вимоги №2017/04-21 від 21.04.2017.

06.09.2017 позивачем подано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» заяву-уточнення до заяви про включення до реєстру кредиторів, за змістом якої в доповнення до заяви про включення до реєстру кредиторів від 05.07.2017 Фізична особа-підприємець Вельбой Вячеслав Олексійович повідомляє реквізити для перерахування задоволених вимог, а саме: «ПІБ отримувача Вельбой Вячеслав Олексійович, поточний рахунок отримувача №099, найменування банку отримувача ПАТ «КБ «Глобус», МФО банку отримувача 380526, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Однак, як свідчать обставини справи, вищевказані заяви позивача були залишені Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» без задоволення.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (надалі Закон).

Норми Закону є спеціальними, він є пріоритетним відносно інших законодавчих актів.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону вклад кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти; вкладник фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката

Пунктом 54 ч. 1 ст. 2 Закону визначено, що кредитор юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладення між ним та Приватним підприємством «Ферросмет» Договору про відступлення права вимоги №2017/04-21 від 21.04.2017, згідно умов якого підприємство передало позивачу право вимоги на списання грошових коштів в сумі 149970,00 грн за договором банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30.09.2016. Так, за твердженням позивача, Банк повинен був виконати доручення позивача та первісного кредитора на підставі поданої заяви №15 від 21.04.2017, яка зареєстрована за №389/17 від 21.04.2017, якою було повідомлено про відступлення права в частині списання грошових коштів в сумі 149970,00 грн. Як стверджує позивач, оскільки до введення тимчасової адміністрації до Банку позивачем були виконані всі дії щодо належного повідомлення про факт відступлення прав вимоги за правочином, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є протиправною.

Посилаючись на вказані обставини, позивач вказує на наявність підстав для визнання бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича протиправною, зобовязання Уповноваженої особи провести переказ коштів у розмірі 149970,00 грн з поточного банківського рахунку НОМЕР_3.980 Приватного підприємства «Ферросмет», відкритого на підставі Договору банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30 вересня 2016 року, на поточний рахунок НОМЕР_2.980, який належить Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу (РНОКПП НОМЕР_1), а також зобовязати Уповноважену особу внести зміни та доповнення до Переліку вкладників, за яким підлягає відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу (РНОКПП НОМЕР_1) з зазначенням суми до виплати у розмірі 149970,00 грн.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.1 Договору банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30.09.2016, укладеного між Банком та Приватним підприємством «Ферросмет», Банк зобовязується відкрити клієнту поточний рахунок/поточний рахунок в банківських металах НОМЕР_3 на підставі документів, визначених сукупністю нормативно-правових актів України, в тому числі Національного банку України; приймати і зараховувати на поточний рахунок грошові кошти/банківські метали, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум/банківських металів з поточного рахунка та проведення інших операцій за поточним рахунком, передбачених чинним законодавством України, за умови, що клієнт погоджується з тарифами банку, чинними на момент надання зазначених послуг.

Пунктом 3.4.1 Договору банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30.09.2016 передбачено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами/банківськими металами на поточному рахунку з дотриманням вимог законодавства, за винятком випадків, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські рахунки рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку; кредитор банку юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань; розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

За змістом ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Отже, виходячи із приписів ст.ст. 1066,1068 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Правовідносини, що виникають під час відкриття банками поточних і вкладних (депозитних) рахунків регулюються Інструкцією про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492.

За змістом п. 1.8 зазначеної Інструкції в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Аналогічне визначення поточного рахунку наведено і у п.п. 6 п. 3 Інструкції у нині чинній редакцій: поточний рахунок рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Таким чином, поточні рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника поточного рахунку чинним законодавством та банківськими правилами не передбачено.

При цьому, за приписами ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлено, що ініціювання переказу проводиться шляхом подання ініціатором переказу розрахункового документа до банку, в якому відкрито його рахунок, визначено види розрахункових документів (платіжне доручення, платіжна вимога-доручення, розрахунковий чек, платіжна вимога, меморіальний ордер).

Із аналізу наведених норм вбачається, що за договором банківського рахунка грошове зобов'язання банку перед клієнтом (власником рахунка) в межах коштів, розміщених на рахунку, може виникнути лише після направлення розпорядження клієнта на відповідну грошову суму.

Таким чином, укладення лише договору про відступлення права вимоги №2017/04-21 від 21.04.2017 не призвело до виникнення грошового зобов'язання Банку перед позивачем на суму коштів у розмірі 149970,00 грн, розміщених на відповідному рахунку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний суд України у справі №3-174гс16 (постанова від 06.04.2016).

Таким чином, оскільки зобовязання банку перед клієнтом, та, відповідно, право вимоги у клієнта може виникнути лише після направлення останнім розпорядження банку на перерахування відповідної грошової суми, однак, Приватним підприємством «Ферросмет» розрахункові документи Банку на перерахування грошових сум з рахунку не подавалися, право вимоги позивача за договором банківского рахунку не виникло, і не могло виникнути.

При цьому, суд відзначає, що спільна заява позивача та Приватного підприємства «Ферросмет» від 21.04.2017 не є розрахунковим документом в розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», на підставі якого можливе списання коштів з рахунку Приватного підприємства «Ферросмет».

Відтак, враховуючи те, що між Банком та позивачем договори банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку на розміщення спірної суми коштів в розмірі 149970,00 грн не укладалися та власником іменного депозитного сертифіката на оспорювану суму позивач також не є, він не є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, вимоги позивача про зобовязання відповідача провести переказ коштів у розмірі 149970,00 грн з поточного банківського рахунку НОМЕР_3.980 Приватного підприємства «Ферросмет», відкритого на підставі Договору банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30 вересня 2016 року, на поточний рахунок НОМЕР_2.980, який належить Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу, а також зобовязання відповідача внести зміни та доповнення до Переліку вкладників, за яким підлягає відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Фізичній особі-підприємцю Вельбой Вячеславу Олексійовичу (РНОКПП НОМЕР_1) з зазначенням суми до виплати у розмірі 149970,00 грн є необґрунтованими, безпідставними та задоволенню не підлягають.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство «Ферросмет» звернулося до Банку з заявою про включення до реєстру кредиторів від 10.07.2017 вих. №37/07, якою просило включити його до реєстру кредиторів Банку для отримання 150313,14 грн у відповідності до Договору банківського рахунку №16-09-30-001492 від 30.09.2016.

Вимоги Приватного підприємства «Ферросмет» акцептовані в сумі 150313,14 грн та віднесені до 7 черги погашення акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк».

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України допущення з боку Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» Тімоніна Олександра Олексійовича протиправної бездіяльності, а також наявності підстав для зобовязання відповідача провести переказ коштів та внести зміни та доповнення до Переліку вкладників, яким підлягає відшкодуванню сума вкладу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, не доведено.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 21.08.2019.

Суддя Ю.М. Смирнова