ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1003/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2019 р.

по справі № 916/1003/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства Нібулон м. Миколаїв

до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса

про стягнення 190 896,97 грн.

суддя суду першої інстанції: Петров В.С.

час та місце ухвалення рішення: 27.05.2019 р., м. Одеса, пр.-т. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

повний текст складено та підписано: 03.06.2019 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 р. колегією суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів-учасників колегії Аленіна О.Ю., Богатиря К.В. відкрито апеляційне провадження по справі № 916/1003/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2019 р. та вирішено здійснювати розгляд апеляційної скарги у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон м. Миколаїв звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею у сумі 190 896,97 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.05.2019 р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство Нібулон м. Миколаїв штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 159 080,82 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2386,22 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення відповідачем обов`язку з доставки вантажів, а тому наявні підстави для застосування встановленої законодавством відповідальності до відповідача як перевізника.

Щодо відмови у включенні ПДВ до суми штрафних санкцій, суд зазначив, що сума грошових коштів, отримана платником податку від експедитора або вантажовласника, є виключно компенсацією за штрафні санкції, що були попередньо сплачені підприємством у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням договірних зобов`язань, визначених у цивільно-правовому договорі, укладеному з іншим платником податку, а тому така сума грошових коштів до бази оподаткування ПДВ не включається, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем здійснено неправильний розрахунок суми штрафних санкцій.

Не погодившись з наведеним рішенням, Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не враховано встановленого законодавством України порядку розрахунку заявленої до стягнення суми штрафу, у зв`язку з чим здійснено розрахунок суми штрафу за окремим накладними, виходячи із загальної суми сплачених відправником за здійснення відповідного перевезення коштів, що на думку апелянта не відповідає встановленому в ст. 116 Статуту залізниць порядку нарахування штрафу, відповідно до якого штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби 10%, на три доби 20% і на чотири і більше доби 30%.

15.07.2019 р. до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач зазначає, що доводи апелянта не відповідають дійсності, суперечать обставинам справи та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса має бути залишена без задоволення.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН» м. Миколаїв вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 14.02.2018 р. між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «НІБУЛОН» укладено договір про надання послуг № 09829/ЦТЛ-2018.

Відповідно до п. 1.1. договору його предметом є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що надання послуг може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Пунктом 2.3.2 договору передбачено, що перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані із перевезенням вантажів, перелік яких визначається в додатках до цього Договору.

Позивач відправив вантаж відповідно до залізничних накладних: № 51820744 від 16.09.2018 р., № 51815520 від 16.09.2018 р., № 51821684 від 16.09.2018 р., № 51821700 від 16.09.2018 р., № 33542473 від 18.09.2018 р., № 44425775 від 01.10.2018 р. (досильні накладні №№ 44455764, 44444784, 44444800, 44444818, 44444826, 44444842, 44444743, 44444768, 44444792, 44444834, 44444776 від 05.10.2018 р.).

В таблиці 1 виведено узагальнюючу інформацію щодо перевезення вантажу Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса за вищевказаними накладними.

Таблиця 1

№ накладної№ вагонівДата та час відправленняРозрахунковий час перевезенняФактичний час прибуттяКількість прострочених діб
51820744 від 16.09.2018 р..09.2018 р. 00:00 год.5 діб26.09.2018 р.4
51815520 від 16.09.2018 р.95531562, 95617437, 95646154, 95352274, 95348702, 95798203, 95324117, .09.2018 р. 00:00 год.5 діб01.10.2018 р.9
51821684 від 16.09.2018 р..09.2018 р. 00:00 год.5 діб26.09.2018 р.4
51821700 від 16.09.2018 р.95830626,17.09.2018 р. 00:00 год.5 діб27.09.2018 р.5
95351904, 95332748, 95760948, 95345518 5 діб26.09.2018 р.4
33542473 від 18.09.2018 р..09.2018 р. 00:00 год.6 діб29.09.2018 р.4
44425775 від 01.10.2018 р. (досильні накладні № 44455764, 444800, 44444826, 44444842, 44444743, 44444768, 44444792, 44444834, 44444776 від 05.10.2018 р.)95758470, 95540407, 95351227, 95350443, 95361952, 95318218, 95616967, 95800272, 95446688, 58564378, .10.2018 р. 00:00 год.3 доби09.10.2018 р.4

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, прийняття відповідачем вантажу до перевезення від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов`язання доставити вантаж у терміни, встановлені договором, відповідно до вимог п. 41 Статуту залізниць України та Правил обчислення термінів доставки вантажів.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною першою статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Статтею 41 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, встановлено, що залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до п. п. 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зі змінами та доповненнями), у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Відповідно до п. 2.1. Правил, при прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на ____число _____місяць".

Згідно з п. 2.9 Правил про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Враховуючи вищевказані положення, а також той факт, що в накладних відсутні будь-які відмітки відповідно до п. 2.9 правил, що дають підстави для збільшення терміну доставки вантажу, суд апеляційної інстанції погоджується з розрахунками, наданими позивачем та прийнятими місцевим господарським судом, щодо кількості прострочених діб за доставку вантажу за накладними № 51820744 від 16.09.2018 р., № 51815520 від 16.09.2018 р., № 51821684 від 16.09.2018 р., № 51821700 від 16.09.2018 р., № 33542473 від 18.09.2018 р., № 44425775 від 01.10.2018 р. (досильні накладні №№ 44455764, 44444784, 44444800, 44444818, 44444826, 44444842, 44444743, 44444768, 44444792, 44444834, 44444776 від 05.10.2018 р.

Щодо суми нарахованого штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 % провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 % провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 % провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

У Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 р. № 01-06/420/2012 Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів зазначено, що встановлений ст. 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин).

Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

З урахуванням викладеного, та того факту що всі вагони за накладними були доставлені з простроченням щонайменше в чотири доби, позивачем нараховано штраф у розмірі 30 % від провізної плати.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу складає 190 896,97 грн.

При цьому позивачем при розрахунку розміру штрафу враховувалася вартість перевезення вантажу, визначена в п. 34 накладних, з враховуванням ПДВ на кожну вартість перевезення по кожній накладній.

Пунктом 3.2 договору про надання послуг від 14.02.2018 р. № 09829/ЦТЛ-2018 сторони погодили, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору.

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Враховуючи положення п. 3.2 договору про надання послуг від 14.02.2018 р. № 09829/ЦТЛ-2018 та ст. 116 Статуту залізниць України, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу має здійснюватися виходячи із розміру плати, визначеної в п. 34 спірних накладних, оскільки сторонами погоджено вказаним пунктом договору розмір плати за перевезення вантажу та позивачем сплачено позивачу вартість перевезення, визначену сторонами в договорі.

В постанові Верховного Суду від 27.02.2019 р. у справі № 910/9765/18 містяться аналогічні правові висновки щодо правильності здійснення розрахунку штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, виходячи із розміру сплачених замовником коштів за перевезення вантажу, визначених п. 3.2 договору, включаючи:

- плату за проїзд провідника відправника (одержувача), встановлену Збірником тарифів на дату відправлення вантажу;

- плату за перевезення порожнього вагону перевізника з провідниками, яка розраховується за фактичну тарифну відстань за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів;

- плату за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки відповідно до п. 3.2.1;

- компенсацію витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів з урахуванням коригуючих коефіцієнтів до тарифів Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу.

В відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон м. Миколаїв не погоджується з висновками місцевого господарського суду в частині виключення суми ПДВ з провізної плати, на яку нараховується 30% штраф, проте суд апеляційної зазначає, що останнє не скористалося своїм правом на звернення з апеляційною скаргою, а тому дані доводи залишаються судом поза увагою.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, та з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення від 27.05.2019 р. у справі № 916/1003/19 прийняте з урахуванням наявних доказів, вимог чинного законодавства та обставин справи, у зв`язку з чим вказане рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеської залізниці м. Одеса - без задоволення.

Керуючись статтями 272-282 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 27.05.2019 р. по справі № 916/1003/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця м. Одеса - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

К.В. Богатир