ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2019 р. Справа№ 910/94/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Ткаченка Б.О.

Смірнової Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року (повний текст складено 09.04.2019 року).

у справі № 910/94/19 (суддя: Пінчук В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України "

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

про стягнення 4 871,80 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство " Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 4 871,80 грн, з яких: 4 236,47 грн пеня та 635,33 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного договору купівлі - продажу природного газу №1470/14-ТЕ-41 від 15.01.2014 року поставив відповідачу природний газ, який останнім був оплачений з порушенням встановлених договором строків, у зв`язку з чим у період з січня 2014 року по грудень 2014 року виникли підстави для нарахування пені та 3 % річних на загальну суму 4 871,80 грн.

Господарський суд міста Києва задовольнив позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " своїм рішенням від 01.04.2019 року (повний текст складено 09.04.2019 року).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Так, скаржник зазначив, що станом на день набрання чинності Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» відповідач не мав перед позивачем кредиторської заборгованості за спожитий природний газ за договором №1470/14-ТЕ-41 від 15.01.2014 року та відповідач є теплогенеруючою організацією, що в свою чергу є обґрунтуванням того, що відсутні підстави для стягнення з відповідача нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Разом з цим скаржник зазначив, що аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 07.02.2018 року у справі №927/1152/16, від 15.03.2018 року у справі №904/10736/16.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019 року справу № 910/94/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю.

Північний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року у справі № 910/94/19 залишив без руху своєю ухвалою від 30.05.2019.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції належні докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 2 643,00 грн , шляхом подання відповідної заяви.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Пономаренко Є.Ю., у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/94/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року у справі № 910/94/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді:Смірнова Л.Г., Дідиченко М.А. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року у справі № 910/94/19.

19.07.2019 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого за твердженням позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, не містять доказів того, що відповідач здійснює ліцензовану діяльність, а саме виробництво та постачання теплової енергії, то застосування ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» є неправомірним.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2019 року, у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А., у відпустці, було сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/94/19 нову колегію суддів у складі: головуючого судді: Суліма В.В., суддів: Ткаченко Б.О., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року у справі №910/94/19 до провадження у складі нової колегії суддів: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Ткаченко Б.О., Смірнова Л.Г.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" - задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2014 року між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) був укладений договір купівлі - продажу природного газу №1470/14-ТЕ-41

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався передати у власність відповідача у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ " Національна акціонерна компанія " Нафтогаз України " за кодом, згідно УКТ ЗЕД , а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Згідно п. 1.2 договору №1470/14-ТЕ-41 від 15.01.2014 року газ що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживаеться населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо - комерційної діяльності ).

На виконання умов вказаного договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1477556,56 грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (наявні в матеріалах справи).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Тобто, позивачем обов`язок з поставки газу був виконаний, а відповідачем газ був прийнятий. Проте, як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач зустрічне зобов`язання по оплаті послуг виконав, однак з порушенням строків, які встановлені договором. Відповідачем повний розрахунок з позивачем проведений 23.01.2015 року.

Відповідно до ст. 526, ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В той же час, 30.11.2016 року набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон).

Відповідно до ст. 2 Закону його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії. Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру.

Водночас ч. 3 ст. 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина третя статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини третьої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (про що повідомило і Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України у межах своєї компетенції).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 927/1152/16.

З огляду на викладене та враховуючи, що заборгованість відповідачем була сплачена позивачу до набрання чинності Законом, а саме 23.01.2015 року, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів не приймає як належний висновок суду першої інстанції, що відповідачем не було надано доказів того, що він був включений до реєстру щодо врегулювання заборгованості, а відтак застосування ч. 3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» є неправомірними, оскільки дана стаття не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, а тому факт не включення відповідача до реєстру на дані правовідносини не впливає.

Разом з цим, колегія суддів не приймає як наладжене твердження позивача про надання копії відповідних ліцензій №040937 та №040938 лише суду апеляційної інстанції без обґрунтування поважності причин неподання цих доказів до суду першої інстанції, як підставу для залишення рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки дане твердження не спростовує висновків суду, зокрема щодо цілей для яких поставлявся чи використовувався газ за договором №1470/14-ТЕ-41 від 15.01.2014 року.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд ураховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року підлягає скасуванню, з підстав неповного з`ясування обставин справи, в порядку п. 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" - задоволенню.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року у справі №910/94/19 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 року у справі №910/94/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на позивача.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (04060, м. Київ, вул. Берлінського, 15, код 36844047) 2643,00 (дві шістсот сорок три гривні 00 копійок) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/94/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Б.О. Ткаченко

Л.Г. Смірнова