ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Рівне

"16" серпня 2019 р. Справа № 918/527/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у матеріалах справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 5-Б, )

до відповідача Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. 16 Липня, 77, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні Відповідача Товарна біржа "Аукціоніст" (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, 21А, )

про визнання недійсним результату електронного аукціону

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" про забезпечення позову

Без повідомлення сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" (далі по тексту Позивач, ТОВ "Ренесанс Компані") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області, в якому просить:

1.Визнати недійсним результат електронного аукціону № UА-РS-2019-05-10-000061-1 з продажу державного пакету акцій розміром 75,7 % статутного капіталу Публічного акціонерного товариства «Мирогощанський аграрій», код за , оформлений Протоколом про результати електронного аукціону № UА-РS-2019-05- 10-000061-1 сформованого 06.06.2019, оформлений Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області №595 від 12.06.2019, оформлений Протоколом про результати електронного аукціону № UА-РS-2019-05-10-000061-1 сформованого 19.06.2019.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 31.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

14 серпня 2019 року до Господарського суду Рівненської області представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- заборонити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненський області, Фонду державного майна України та його іншим територіальним відділеннями вчиняти будь-які дії, направлені на стягнення до Державного бюджету України (в тому числі на будь-який казначейський рахунок, вказаний Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненський області, Фондом державного майна України та/або його іншим територіальним відділеннями) сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Компані» () гарантійний внесок у розмірі 2 972 203 грн. 20 коп., за участь в аукціоні № UА-РS-2019-05-10- 000061-1 та неустойку у розмірі 2 972 203 грн. за неперерахування гарантійного внеску до Державного бюджету України;

- заборонити Товарній біржі «Аукціоніст» () перераховувати до Державного бюджету України (в тому числі на будь-який казначейський рахунок, вказаний Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненський області, Фондом державного майна України та/або його іншим територіальним відділеннями) сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Компані» () гарантійний внесок у розмірі 2 972 203 грн. 20 коп., за участь в аукціоні № UА-РS-2019-05-10-000061-1 та неустойку у розмірі 2 972 203 грн. за неперерахування гарантійного внеску до Державного бюджету України.

В обгрунтування заяви представник посилається на те, що на даний час Відповідачем вчиняються дії, спрямовані на отримання від Товарної біржі «Аукціоніст» суми грошових коштів в розмірі 5 944 496 грн. 20 коп., які начебто підлягають перерахуванню на користь ФДМ за результатами оскаржуваного аукціону. З вимоги ФДМУ від 01.07.2019 року № 11-07-02207 вбачається, що вищевказана сума коштів складається з: 2 972 203 грн. 20 коп. - гарантійного внеску Позивача, як учасника оскаржуваного аукціону; 2 972 203 грн. неустойки у подвійному розмірі не перерахованого на користь ФДМ гарантійного внеску Позивача. Позивач вважає, що виконання Товарною біржею вищевказаних вимог ФДМ призведе до того, що на рахунок Державної казначейської служби України (до Державного бюджету) будуть перераховані внесені Позивачем грошові кошти за результатами аукціону, який ТОВ «Ренесанс Компані» вважає недійсним, з огляду на обставини, викладені в позовній заяві. При цьому зазначає, що у разі задоволення даного позову ТОВ «Ренесанс Компані» до ФДМ, Позивач буде змушений вживати додаткових заходів, спрямованих на повернення з бюджету безпідставно списаного з нього гарантійного внеску за участь в оскаржуваному аукціоні, який було проведено на підставі повідомлення, що містить ряд недостовірної інформації. Позивач також вказує, що у разі задоволення цього позову ТОВ «Ренесанс Компані» буде змушене звертатися до Суду із новими позовами, які, з огляду на матеріальний характер ймовірних позовних вимог, будуть супроводжуватися значними грошовими витратами, зокрема, на судовий збір (як мінімум 44 583 грн. за одну позовну вимогу майнового характеру, подану до господарського суду) та професійну правничу допомогу. Позивач вважає, що потенційна можливість списання гарантійного внеску Позивача на користь бюджету підтверджується вимогою ФДМ від 01.07.2019 року № 11-07- 02207, листами №11-05-02135 від 26.06.2019р. та №10-20-12444 від 09.07.2019р. до ТБ "Аукціоніст" в тексті яких ФДМ зобов`язує Товарну біржу перерахувати гарантійний внесок, сплачений Позивачем, на казначейський рахунок і прямо зазначено, що у разі невиконання Відповідач звернеться до суду з позовом про стягнення цих коштів.

Відтак, вважає, що на даний час для Позивача існує два потенційних ризики щодо коштів, які були сплачені ним у якості гарантійного внеску за участь в оскаржуваному аукціоні, а саме: 1) ризик добровільного перерахування Товарною біржею гарантійного внеску на користь Державного бюджету; 2) ризик стягнення з Товарної біржі гарантійного внеску на користь Державного бюджету за судовим рішення. Вказує про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Розглянувши заяву представника Позивача про забезпечення позову, з`ясувавши обставини якими вона обгрунтовується, господарський суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з статтею 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом поданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" на розгляд Господарського суду Рівненської області позову є визнання недійсним результату електронного аукціону № UA-P8-2019-05-10-000061-1 з продажу державного пакету акцій розміром 75,7% статутного капіталу Публічного акціонерного товариства "Мирогощанський аграрій", що відбувся 07.06.2019 і оформлений протоколом про результати електронного аукціону, що затверджений Наказом Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Рівненській області №595 від 12.06.2019.

У заяві про забезпечення вказаного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" зазначає, що позовну заяву подано з тих підстав, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області надало в інформаційному повідомленні недостовірну інформацію про об`єкт приватизації, зокрема Відповідачем вказана загальна кількість будівель, які знаходяться на балансі товариства та селище де вони знаходяться, однак не зазначено інформацію про кожний об`єкт нерухомого майна, функціональне використання, умови користування такими будівлями або підстави набуття їх у власність, площа таких будівель, адреса розташування та інформація щодо земельних ділянок вказана з порушенням вимог абз.16 п.п.1 п. 24 Порядку проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів малої приватизації та визначення додаткових умов продажу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 10.05.2018 № 432. В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, Позивач вказує, що у разі задоволення позовної заяви ТзОВ «Ренесанс Компані» про визнання недійсним результату електронного аукціону, що матиме наслідком повернення сплачених раніше гарантійного та реєстраційного внеску, таке повернення коштів може бути ускладнене тим, що Товарна біржа «Аукціоніст», яка виступає електронним майданчиком, перерахує кошти на казначейські рахунки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області у зв`язку із закінченням строків укладення договору купівлі-продажу за результатами проведеного аукціону. За твердженнями заявника, вказані заходи забезпечення позову, які пропонуються до застосування, мають прямий зв`язок із предметом позовної вимоги, оскільки призупинення приватизації та заборона електронному майданчику перераховувати на казначейські рахунки Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській області сплачені гарантійний та реєстраційний внески, нададуть можливість без яких-небудь ускладнень повернути такі кошти ТОВ «Ренесанс Компані», у разі визнання судом результату електронного аукціону недійсним.

З огляду на вищезазначене суд констатує, що заходи, яких просить вжити суд не пов`язані з предметом спору у даній справі, відсутній зв`язок між наведеними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, відсутня імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі в разі невжиття таких заходів. Також суд зазначає, що наведені Позивачем заходи, зокрема заборона на вчинення дій по стягненню коштів, не спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову в даній справі щодо визнання недійсними результатів електронного аукціону.

Фактично Позивач просить вжити заходи (заборона на вчинення дій по стягненню коштів) які направлені не на забезпечення даного позову, а на забезпечення позову в якому предметом спору може бути стягнення грошових коштів.

Посилання Позивача, в обгрунтування заяви про забезпечення позову, на те, що задоволення позовної заяви ТОВ «Ренесанс Компані» про визнання недійсним результату електронного аукціону матиме наслідком повернення сплачених раніше гарантійного та реєстраційного внеску і таке повернення коштів може бути ускладнене є безпідставним, так як по-перше, Позивач уже стверджує, що його позов буде задоволено не приймаючи при цьому до уваги протилежне, і по-друге, Позивач сам же стверджує, що буде ускладнено не виконання рішення у даній справі, а рішення за позовом про повернення сплачених раніше гарантійного та реєстраційного внеску.

Крім того, суд зазначає, що вимагаючи забезпечення позову вказаними заходами Позивач не бере до уваги забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу, що не сприяє запобіганню порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відтак, суд вважає, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненський області, Фонду державного майна України та його іншим територіальним відділеннями вчиняти будь-які дії, направлені на стягнення до Державного бюджету України сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Компані» () гарантійний внесок у розмірі 2 972 203 грн. 20 коп., за участь в аукціоні № UА-РS-2019-05-10- 000061-1 та неустойку у розмірі 2 972 203 грн. за неперерахування гарантійного внеску до Державного бюджету України та заборони Товарній біржі «Аукціоніст» перераховувати кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши обставини справи, суд зазначає, що в даному випадку заявлені Позивачем заходи забезпечення позову не є адекватними заявленим у справі позовним вимогам, що полягають у визнанні недійсним результату електронного аукціону, припущення заявника про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, в разі його задоволення, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами, а тому заява представника Позивача про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" про забезпечення позову.

Крім того, суд наголошує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" вже зверталося з аналогічною заявою про забезпечення позову в якій наводило аналогічні підстави для такого забезпечення, що і в даній заяві. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 31 липня 2019 року у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" про забезпечення позову відмовлено.

Суд попереджає Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" та його представників, що відповідно до п.1 частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин. Відповідно до частини третьої цієї ж статті ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Відповідно до частини четвертої суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ренесанс Компані" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив або безпосередньо до апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.