Справа № 904/4009/18
щодо постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.09.2019, ухваленої за наслідками наслідком розгляду касаційної скарги акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2019 (головуючий - Чередко А.Є., суддів Коваль Л.А., Білецька Л.М.)
у справі № 904/4009/18
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"
до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Компанії Мілнербей С.А., Тортола, Британські Віргінські острови; 2. Компанії Бріммілтон Лімітед, Тортола, Британські Віргінські острови; 3. Компанії Ренальда Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр; 4. Компанії Лакріно Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр; 5. Компанії Дакстон Холдінгз Лімітед, Лімассол, Кіпр; 6. Компанії Мелчет Інвест Лімітед, Нассау, Багами
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"
про стягнення 1 221 458 901,00 грн,
та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Спіріт Фінанс"; 2. Компанії Мелчет Інвест Лімітед, Нассау, Багами; 3. Компанії Дакстон Холдінгз Лімітед, Лімассол, Кіпр; 4. Компанії Лакріно Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр; 5. Компанії Мілнербей С.А., Тортола, Британські Віргінські острови; 6. Компанії Бріммілтон Лімітед, Тортола, Британські Віргінські острови; 7. Компанії Ренальда Інвестментс Лімітед, Лімассол, Кіпр
про визнання договорів факторингу удаваними (фактично агентськими) та визнання агентських договорів недійсними.
1. У цій справі більшістю голосів колегії суддів у письмову проваджені була ухвалена постанова, якою ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.07.2019 у справі №904/4009/18, що постановлена відповідно до частини 3 статті 34 Господарського процесуального кодексу України скасовано, а справу № 904/4009/18 разом із касаційною скаргою акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2019 передано на розгляд до суду касаційної інстанції.
2. Не поділяючи точку зору більшості, вважаю за необхідне, керуючись частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, висловити окрему думку щодо прийнятої постанови суду касаційної інстанції.
3. На мою думку, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду, відкриваючи касаційне провадження у справі, помилково дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції про повернення касаційної скарги підлягає касаційному оскарженню.
4. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
5. Порядок та підстави касаційного оскарження судових рішень врегульовано у главі 2 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.
6. Відповідно до частини 1 статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу.
7. Зокрема, відповідно до частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
8. Отже, ухвала суду апеляційної інстанції від 04.07.2019 про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2019 у справі № 904/4009/18 з підстав визнання таких дій зловживанням процесуальними правами, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, відсутня у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку.
9. Беручи до уваги той факт, що у такому разі скаржник, відповідно до статті 289 Господарського процесуального кодексу України, не позбавлений можливості подати касаційну скаргу безпосередньо до суду касаційної інстанції, вважаю, що використання судом апеляційної інстанції своїх повноважень у такий спосіб жодним чином не порушує права особи на звернення до суду касаційної інстанції.
10. Запровадження судом апеляційної інстанції такої практики є ефективним засобом протидії особам, які не беруть участі у справі, та очевидно зловживаючи своїми процесуальними правами, подають численні та явно безпідставні апеляційні та/або касаційні скарги з однією єдиною метою - надсилання всіх матеріалів справи до суду вищої інстанції для розгляду таких скарг, що унеможливлює своєчасне ухвалення судового рішення по суті справи (постанови суду апеляційної інстанції) та призводить до безпідставного затягування розгляду справи.
11. Суд не може допускати, щоб формальне право на апеляційний чи касаційний розгляд завідомо безпідставних скарг акціонерів, що не є учасником справи, переважало над правом сторін щодо своєчасного розгляду справи.
12. Надмірний судовий контроль суду касаційної інстанції за процесуальними питаннями, які не перешкоджають подальшому провадженню по справі і не впливають на перегляд справи по суті, не відповідає завданням Верховного Суду, спричиняє необґрунтоване затягування строків розгляду справи і створює зайвий тягар на судову систему в цілому.
13. Тим більш, останнім часом Верховний Суд стикається із серйозною проблемою завантаженості справами, в яких відповідачем є Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", та великої кількості безпідставних скарг від міноритарних акціонерів цього товариства (із досить незначною часткою у СК), що подаються з метою затягування розгляду основного спору. Отже, наведена проблема має системний характер. Така ситуація створює ризик того, що суд не матиме змоги зосередити увагу на основних справах, розгляд яких є пріоритетним.
14. Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
15. Згідно з частиною 2 цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
16. На мою думку, жодне з положень Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, яке надає право особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, подати апеляційну чи касаційну скаргу, не може тлумачитись як таке, що дозволяє цим особам подавати завідомо безпідставні скарги на ухвали судів попередніх інстанцій, які взагалі не підлягають оскарженню за їхніми скаргами. Інакше завдання господарського судочинства щодо справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, не буде виконано.
17. Тим більше це стосується випадків, коли внаслідок подання таких скарг тривалість основного провадження буде несумісне з вимогою "розумного строку" відповідно до статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює таке: "Кожен при визначенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків ... має право на ... судовий розгляд упродовж розумного строку...".
20. За цих обставин, суд апеляційної інстанції цілком законно та обґрунтовано, повертаючи касаційну скаргу скаржнику, мотивував свої висновки тим, що ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2019 оскарженню в касаційному порядку не підлягає, а дії акціонера ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 щодо оскарження ухвали, яка не підлягає оскарженню, розцінюються судом апеляційної інстанції, як такі, що скеровані на безпідставне затягування розгляду справи та перешкоджання виконанню судового рішення, а отже й такими, що підпадають під визначення статті 43 Господарського процесуального кодексу України "зловживання процесуальними правами".
21. Доводи Верховного Суду стосовно того, що суди апеляційної інстанції не уповноважені діяти як суд касаційної інстанції, тому Центральний апеляційний господарський суд, повернувши касаційну скаргу акціонера ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2019, вийшов за межі своїх повноважень і порушив наведені норми пп. 17.5 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 27, 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є помилковими.
22. Апеляційний господарський суд справді не має повноважень вирішувати питання про прийняття до розгляду касаційної скарги (слід зауважити, що в цьому випадку таке рішення не приймалось). Водночас, суд апеляційної інстанції, як і суд першої і інстанції, у виключних випадках має право вирішувати питання про повернення касаційної скарги.
23. Верховний Суд безпідставно не брав до уваги те, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.
24. При цьому, у пп. 17.11 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України також передбачено, що подання апеляційних або касаційних скарг на ухвали суду першої або апеляційної інстанції не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом, крім випадків, коли до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються всі матеріали справи. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.
25. Відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
26. Отже, вирішувати питання про повернення касаційної скарги має право не лише Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, а також суд першої або апеляційної інстанцій, якщо подається скарга на судове рішення, яке не підлягає оскарженню і таке подання визнано зловживанням процесуальними правами, або подання скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
27. Таким чином, не можу погодитися з висновками більшості, що апеляційний господарський суд допустив порушення вимог Господарського процесуального кодексу України.
28. Частиною 2 статті 302 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
Суддя І. Кондратова