ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року м.Дніпро Справа № 908/786/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Чус О.В.

судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О.

секретар судового засідання Кисельов Є.О.

Представники сторін:

від позивача: Біда К.М., довіреність №б/н від 21.01.2019 р., адвокат;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019, повний текст складено 27.05.2019, суддя Носівець В.В., у справі №908/786/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕССІТІ Україна», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл», м.Запоріжжя,

про стягнення 529 695,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕССІТІ Україна» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» основного боргу по оплаті за поставлений товар за договором поставки в розмірі 529 695,55грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, прийнятих судом до розгляду).

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати за поставлений товар за договором поставки.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.05.2019р. у справі №908/786/19 позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕССІТІ Україна" 529 695,55 грн. - основного боргу та 7 945,43 грн. - судового збору.

Рішення суду мотивоване доведеним факт порушення відповідачем умов договору та несплати ним, у встановлений договором поставки строк, вартість отриманого товару за видатковими накладними.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована наступними доводами:

- апелянт вважає, що позивач не надав належних та допустимих доказів поставки товару: видаткові накладні, надані в підтвердження поставки товару, не відповідають вимогам первинних документів відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 1.2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, оскільки не містять посади особи вантажоодержувача, відповідальної за здійснення господарської операції та інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб.

- скаржник не погоджується з висновком суду про те, що наявність відбитку печатки відповідача на видаткових накладних свідчить про поставку товару, оскільки відбиток печатки не відноситься до обов’язкових реквізитів первинних документів згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

- судом не надана оцінка аргументам відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву стосовно відсутності у видаткових накладних дати договору, на виконання якого здійснювалась поставка товару, що не відповідає п.2.4. вищевказаного Положення та п. 2.19. Договору.

- поза увагою суду залишились обставини щодо необхідності відображення господарських операцій зі спірної поставки товару в бухгалтерському та податковому обліках, суд не з’ясував чи складались податкові накладні та не дослідив їх.

- суд не застосував наслідки ч. 4 ст. 174 ГПК України і не повернув позовну заяву її заявнику та залишив без задоволення клопотання відповідача про повернення позовної заяви № 121 від 03.05.2019, обґрунтоване тим, що позивач разом з заявою про усунення недоліків зменшив позовні вимоги, що, на думку відповідача, вважається поданням нової позовної заяви в межах вже поданої позовної заяви, що суперечить нормам процесуального закону.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 – без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначив, що відповідач не надав доказів звернення до позивача з будь-якими письмовими вимогами щодо невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором поставки.

Заслухавши суддю – доповідача та представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

14.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕССІТІ Україна» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (покупець) укладено договір поставки № 30, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного договору ( п. 1.1 Договору).

Найменування, асортимент і ціна товару, що поставляється, зазначаються у додатку №1 Специфікація, що є невід`ємною частиною даного договору ( п. 1.2 Договору).

За умовами п. 2.1 Договору товар поставляється постачальником окремими партіями згідно із замовленнями на поставку. Постачальник зобов`язується приймати від покупця замовлення на поставку товару та здійснювати поставку товару за адресами, у кількості та на дату, що зазначені в замовленні, своїми транспортними засобами та за власний рахунок. У випадку підписання сторонами графіку поставок, строки поставки визначаються згідно узгодженого графіка.

Згідно п. 6.5 Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Пунктом 11.1 Договору (в редакції протоколу розбіжностей) встановлено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін в письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

На виконання умов договору позивач в період з вересня по грудень 2018 поставив відповідачу товар на загальну суму 593 305,17 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними: № 5871 від 18.09.2018 на суму 155023,99 грн, № 6057 від 25.09.2018 на загальну суму 87648,00 грн, № 6205 від 02.10.2018 на загальну суму 80108,38 грн, № 6367 від 09.10.2018 на загальну суму 28056,79 грн., № 7442 від 20.11.2018 на загальну суму 181088,86 грн, № 7443 від 20.11.2018 на загальну суму 7585,87 грн, № 7593 від 27.11.2018 на загальну суму 32603,68 грн (з урахуванням акту розбіжностей), № 7729 від 04.12.2018 на загальну суму 20105,90 грн, № 7730 від 04.12.2018 на загальну суму 1083,70 грн.

Відповідач частково сплатив вартість отриманої продукції в розмірі 63 609,62 грн, яка зарахована згідно виписки № 215 на загальну суму 293 330,00 грн.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо повної оплати за отриманий товар у визначений договором строк, позивач звернувся з позовом до господарського суду для захисту свого порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджено поставку товару за видатковими накладними; отримання товару відповідачем не заперечується, крім того, відповідач не відмовлявся від поставленого товару, актів з цього приводу не складав, отже товар отримав, а тому у відповідача виникло зобов’язання оплатити за отриманий товар. Суд зазначив, що на видаткових накладних містяться відбиток печатки підприємства відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Правовідносини сторін виникли з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно положень ч. 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Частинами 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Не заперечуючи фактичне отримання товару, відповідач вважає, що передача товару не підтверджена належними доказами, посилаючись на невідповідність видаткових накладних вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які не містять всіх обов’язкових реквізитів: дати договору, у графі «отримав» видаткових накладних не зазначена від сторони відповідача посада і прізвище особи, яка прийняла товар, а наявний відтиск печатки підприємства не є обов’язковим реквізитом та не свідчить про належне оформлення документів.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта (відповідача) та відхиляє їх на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Пунктом 2.8 Договору встановлено, що зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України. Замовлення вважається виконаним, а постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки, якщо він здійснив поставку товарів: у погоджені з покупцем день та час; в асортименті та кількості, згідно замовлення; за цінами, затвердженими сторонами у специфікації; повним пакетом супровідної документації; у повній відповідності до діючого законодавства України та умов договору.

За умовами п. 3.7 Договору разом із товаром постачальник зобов`язаний надати наступні товаросупровідні документи: замовлення на поставку товару з відміткою постачальника (підписом та печаткою) про отримання замовлення; товарна накладна; товарно-транспортна накладна; податкова накладна (окрім випадків, передбачених законодавством та договором); посвідчення якості товару; інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України; довіреність на представника постачальника або перевізника, що надає право передання товару, фіксації факту невідповідності товару та/або супровідних документів умовам договору або законодавства, отримання листів та документів від покупця.

За змістом статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Також цією статтею визначено термін господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов'язкових реквізитів документа аналогічний п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

При цьому абзацом 9 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для не визнання господарської операції за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, тощо.

В матеріалах справи наявні копії видаткових накладних, які містять назву підприємств постачальника і покупця, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, номер договору, на виконання якого здійснена поставка, адресу доставки, прізвище особи, яка приймала товар, підпис уповноважених осіб сторін, засвідчені відтиском печатки товариств. Зокрема, підписи представників відповідача засвідчені печаткою підприємства ТОВ "Український Рітейл".

Крім того, в матеріалах справи наявні копії товарно-транспортних накладних, які містять реквізити сторін, адресу доставки, найменування вантажу, та інші дані щодо останнього, прізвище особи, яка приймала товар, підпис уповноважених осіб сторін, засвідчені відтиском печатки товариств, а також мається посилання на видаткові накладні, за якими здійснено поставку товару.

Судами встановлено, що відповідач не заперечує справжність відтиску печатки його підприємства на видаткових накладних.

Таким чином, наявність відтиску печатки на видаткових накладних з боку покупця підтверджує участь ТОВ «Український Рітейл» у здійсненні господарської операції.

Пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що покупець вправі відмовитись від приймання товару, поставленого постачальником, якщо при передачі товару буде виявлено невідповідність товару вимогам даного договору.

Згідно п. 3.5 Договору якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів товару, що поставляється, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, якість, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару або прийняти його якщо якість товару відповідає вимогам договору.

Відповідач від приймання товару не відмовився, отримав товар без будь-яких заперечень щодо супровідних документів, докази звернення до позивача з письмовими вимогами про невідповідність супровідних документів суду не надав, що свідчить про погодження відповідача з господарською операцією.

Неістотні недоліки, які містяться у спірних видаткових накладних, не мають наслідок їх недійсності та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів.

Відтак, підписані відповідачем видаткові накладні фіксують факт передачі/отримання товару, а тому у відповідача настало зобов’язання оплатити за цей товар у строки, встановлені договором.

Крім того, в підтвердження виконання своїх зобов’язань з поставки товару позивачем також надані копії товарно - транспортних накладних, які також є належними доказами в підтвердження виконання позивачем своїх зобов’язань за договором поставки.

Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, повну вартість товару у встановлений договором строк не оплатив. Доказів такої сплати суду не надав.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги та стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість за договором за отриманий товар в період вересень-грудень 2018 товар на загальну суму 529 695,55 грн.

Посилання апелянта на відсутність у видаткових накладних дати договору, на виконання якого здійснювалась поставка товару, судовою колегією відхиляються, оскільки зазначення у видаткових накладних дати договору не є обов’язковим реквізитом згідно п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995. Крім того, відсутність даного реквізиту у видаткових накладних не позбавляє можливості ідентифікувати господарську операцію, що здійснено сторонами.

Доводи апелянта про необхідність дослідження судом податкових накладних визнаються колегією суддів безпідставними та відхиляються у зв’язку з тим, що податкова накладна – це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації (п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМ України від 29 грудня 2010 № 1246).

Отже, податкові накладні складаються в односторонньому порядку та не відносяться до первинних бухгалтерських документів згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а тому податкові накладні є неналежними доказами у даній справі та не повинні досліджуватись судом, оскільки не стосуються предмета доказування.

Стосовно посилання апелянта на неправомірне відхилення судом першої інстанції заяви відповідача № 121 від 03.05.2019 про застосування до позовної заяви наслідків ч. 4 ст. 174 ГПК України, за доводам відповідача, в заяві про усунення недоліків позовної заяви позивач зазначив нову ціну позову, що по суті є поданням нового позову, а не усуненням недоліків, оскільки право на збільшення або зменшення ціни позову може бути реалізовано лише після відкриття провадження у справі.

Колегія суддів звертає увагу, що мотиви з цього приводу повно та всебічно викладені в описовій частині рішення суду першої інстанції, тому аргумент апелянта є явно необґрунтованим. При цьому колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про залишення зазначеної заяви без задоволення, оскільки ухвалою суду від 19.04.2019 вимоги, викладені позивачем у заяві про усунення недоліків, судом до розгляду не прийняті, а визнано усуненням недоліків подання обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу та доказів направлення цього розрахунку на адресу відповідача, тому позовна заява прийнята до розгляду з первісними вимогами про стягнення 529 818,95 грн.

За викладених обставин, рішення господарського суду Запорізької області відповідає нормам матеріального і процесуального права, підстави передбачені законом для скасування або зміни рішення відсутні, що відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Судові витрати згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі №908/786/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 21.08.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов