УХВАЛА

30 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2413/18

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Імексбанк"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2019

та рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія"

до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання

"Будмонтаж",

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Ажур",

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Геосвіт",

4. Приватне акціонерне товариство "Футбольний клуб "Чорноморець",

5. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про припинення зобов`язань,

та за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

до: 1. Публічного акціонерного товариства "Чорноморська транспортна компанія",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЕАЛ БАС",

третя особа на стороні позивача: Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

треті особи на стороні відповідача:

1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об`єднання "Будмонтаж",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Ажур",

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалтингова компанія "Геосвіт"

про визнання чинною іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Імексбанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 (повний текст складено 15.07.2019) та рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 у справі № 916/2413/18, подана через апеляційний господарський суд 05.08.2019.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити її без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви), ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідну заяву або скаргу було подано до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання позовів, а відтак і касаційних скарг, визначається виходячи з характеру позовних вимог.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Імексбанк" просить скасувати зазначені судові рішення в частині задоволення вимоги за первісним позовом про визнання припиненою іпотеки та в частині залишення без задоволення зустрічних позовних вимог про визнання чинною іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.02.2019 у справі № 907/9/17 висловлено правову позицію про те, що вимога про звернення стягнення на майно за своїм змістом ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, а тому розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Судові рішення попередніх інстанцій оскаржуються заявником в частині визнання припиненою іпотеки, залишення без задоволення зустрічних вимоги про визнання чинною іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки (дві немайнові вимоги та одна майнова).

Таким чином, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, первісний та зустрічний позови було подано у 2018 році.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 було встановлено у розмірі 1 762,00 грн.

При цьому відповідно до пункту 1.4 іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом 25.09.2014 за № 4767, за яким заявник просив звернути стягнення на предмет іпотеки, звертаючись із зустрічним позовом, оціночна вартість предмета іпотеки - нежитлових будівель автостанцій, що складаються з будівлі автостанції літ. "А", будівлі магазинів літ. "Б", загальною площею 2 283,1 кв. м, основною площею 2007,0 кв. м, та знаходяться за адресою: м. Одеса , вул. Новощіпний ряд, буд . 5 , становить 65 000 000,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 240 448,00 грн ((1 762 грн * 2 * 200%) + (1 762 грн * 350 * 200% враховуючи обмеження максимального розміру судового збору за подання позовів майнового характеру, передбачені підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір")).

Однак, заявником до касаційної скарги додано платіжне доручення від 11.07.2019 №7/708 про сплату судового збору у розмірі 10 572,00 грн, тобто як за три немайнові вимоги, з розрахунку на момент подання первісного та зустрічного позовів.

Отже, зазначене платіжне доручення не може вважатися доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі, встановленому чинним законодавством.

Виходячи із положень частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Публічному акціонерному товариству "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Імексбанк" необхідно надати Касаційному господарському суду докази, що підтверджують доплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 229 876,00, що складає різницю між сумою, яку необхідно було сплатити при поданні касаційної скарги (1 240 448,00 грн) та сумою судового збору, сплата якої підтверджується наданим платіжним дорученням (10 572,00 грн), за наведеними нижче реквізитами.

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: 6007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Символ звітності банку: 207.

У разі невиконання у встановлений законом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Імексбанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.07.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 у справі № 916/2413/18 залишити без руху до 30.09.2019, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Зуєв