ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" серпня 2019 р.

м. Одеса

Справа № 916/1690/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дімова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Одеса" (81131, Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Стрийська, буд. 55)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодор" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 20)

про стягнення 37 525,44 грн

за участю представників:

від позивача: Чупа І.І. – довіреність б/н від 25.10.2018 р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Одеса" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодор", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 37 525,44 грн., з яких 31 819,27 грн - сума основного боргу, 4 313,42 – втрати від інфляції, 1 392,75 грн – 3% річних. Також позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору про сервісне обслуговування та продаж запчастин №17/01/03-132/1 від 03.11.2017р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2019р. відкрито провадження у справі № 916/1690/19, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням для розгляду справи по суті на 08.07.2019р. о 15:15.

У судовому засіданні 08.07.2019р., в яке представники сторін не з'явилися, судом було оголошено перерву до 12.08.2019р. о 15 год. 30 хв., про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 12.08.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодор", про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.53-57), у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги, що усі надіслані відповідачу ухвали були ним отримані, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення (а.с.61, 68), суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст.629 Цивільного кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 03.11.2017р. між ТОВ "Лайон Тракс Одеса" (нова назва ТОВ "ЕВВ Аутомотів Одеса") (Виконавець) та ТОВ "Автодор" (Замовник) було укладено договір про сервісне обслуговування та продаж запчастин №17/01/03-132/1 (а.с.19-23), відповідно до умов якого Виконавць може продавати оригінальні запасні частини до вантажівок усіх марок для транспортних засобів Замовника (далі - Товар) та зобов'язався надавати послуги з технічного обслуговування і виконувати роботи з ремонту (далі - "Сервісне Обслуговування") рухомого складу (далі – "Транспортні засоби") Замовника згідно Додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього Договору, на умовах цього Договору, а Замовник зобов'язується приймати і оплачувати надані послуги і виконані роботи.

Під сервісним обслуговуванням слід розуміти роботи по обслуговуванню і ремонту транспортних засобів з використанням (або без використання) для цього запасних частин (п.1.3. договору).

Пунктом 1.4. договору сторони погодили, що перехід права власності на товар відбувається на момент передачі товару Замовнику, що засвідчується належним чином оформленою товарною накладною або актом виконаних робіт.

Згідно п. 4.1. договору сервісне обслуговування транспортних засобів Замовника, а також продаж запасних частин здійснюється Виконавцем на підставі усної заявки Замовника.

Відповідно до пунктів 4.3.-4.6. договору оплата за сервісне обслуговування відбувається згідно існуючих тарифів Виконавця за годину роботи, виходячи із загального числа відпрацьованих годин. Оплата за запасні частини і матеріали, використані при Сервісному Обслуговуванні, відбувається згідно існуючих тарифів Виконавця, що узгоджуються сторонами до початку виконання робіт і не можуть бути змінені в процесі виконання робіт. Вартість виконаних робіт і проданих запасних частин за даною угодою вказується у рахунках Виконавця окремо по кожному сервісному обслуговуванню. Після закінчення робіт представники Сторін підписують акт виконаних робіт, оформлений на підставі наряд-замовлення.

Згідно п.5.1. договору підставою для оплати за сервісне обслуговування і продані запасні частини є - рахунок, що оформлюється Виконавцем на підставі видаткової накладної або акту виконаних робіт у разі подальшої оплати.

Умови оплати рахунку - оплата за надані послуги (продані Товари) здійснюється протягом 15 банківських днів після виконання робіт (послуг) з моменту надання Замовнику оригіналів належним чином оформлених та підписаних документів (рахунок, акт виконаних робіт, податкова накладна). Оригінал рахунку, акту виконаних робіт передається представнику Замовника або відправляється поштою.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє протягом 1 (одного) року. У випадку, якщо до закінчення строку дії даного Договору жодна зі Сторін не заявить про його припинення, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік і на тих же умовах (п. 6.1. договору).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так укладений між сторонами договір №17/01/03-132/1 відповідно до його предмету та умов є за своєю правовою природою змішаним договором, який містить елементи як договору надання послуг, так і договору купівлі-продажу, та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, надавши відповідачу послуги з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу на суму 34 549,18 грн, про що свідчить акт виконаних робіт №1701690 від 05.12.2017р., підписаний сторонами без зауважень (а.с.25).

Як вказує позивач та відповідачем жодним чином не спростовано, ТОВ "ЕВВ Аутомотів Одеса" було виставлено відповідачу рахунок на оплату №1703390 від 05.12.2017р. (а.с.25) на суму 34 549,18 грн.

Однак, як вказує позивач, заборгованість за вказаним рахунком відповідачем була погашена лише частково, шляхом заліку раніше переплачених коштів за актом виконаних робіт №1701469 від 03.11.2017р. (а.с.35) у сумі 2 729,91 грн. Доказів сплати залишку заборгованості у сумі 31 819,27 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 31 819,27 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, а вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Одеса" в цій частині цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат від інфляції у сумі 4 313,42 та 3% річних у сумі 1 392,75 грн, суд вказує наступне.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, вважає його вірним та таким, що не спростований відповідачем ні методологічно, ні арифметично. За таких обставин, вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 4 313,42 грн та 3% річних у сумі 1 392,75 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодор" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Праці, буд. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВВ Аутомотів Одеса" (81131, Львівська область, Пустомитівський район, с. Солонка, вул. Стрийська, буд. 55, ) основний борг у сумі 31 819 /тридцять одна тисяча вісімсот дев'ятнадцять/ грн 27 коп., втрати від інфляції у сумі 4 313 /чотири тисячі триста тринадцять/ грн 42 коп., 3% річних у сумі 1 392 /одна тисяча триста дев'яносто дві/ грн 75 коп. та 1 921 /одну тисячу дев’ятсот двадцять одну/ грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 19 серпня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська