ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р. Справа№ 910/3533/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Мартюк А.І.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Постой М.В. (довіреність б/н від 27.11.2018);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон- Транс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019

у справі № 910/3533/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон - Транс"

про стягнення 72126, 20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі №910/3533/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон-Транс» про стягнення 72 126,20 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" 72126 грн. 20 коп. страхового відшкодування, 1 921 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- на підставі страхового акту позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного страхування, сплатив страхове відшкодування;

- шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- громадянин ОСОБА_1 ніколи не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Оріон-Транс», що підтверджується довідкою б/н від 12.04.2019 видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" про те, що громадянин України ОСОБА_1 не перебуває та не перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс";

- відповідачеві не відомо підстави, з яких непідтверджена інформація про те, що ОСОБА_1 є колишнім працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс", внесена до висновку Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Дідиченко М.А., Сітайло Л.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон - Транс" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019, справі № 910/3533/19 призначено до розгляду на 15.08.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А.. у відпустці, у справі № 910/3533/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 14.08.2019 у справі № 910/3533/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді Сітайло Л.Г., Мартюк А.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон - Транс" на рішення господарського суду міста Києва від 28.05.2019 року у справі № 910/3533/19.

В судове засідання апеляційного господарського суду 15.08.2019 не з`явився представник позивача.

Враховуючи те, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, з урахуванням того, що неявка позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, про причини неявки позивач суд не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника позивача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача судовою колегією встановлено.

03.05.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група", як страховиком, та ВКФ у формі ТОВ "Віта-Авто", як страхувальником, укладено договір добровільного страхування № 28-0301-17-00159, відповідно до умов якого страховик зобов`язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля "Сканія", державний номер НОМЕР_1 .

02.03.2018 близько 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом по вулиці Вербова, 6 в м.Києві, керуючи автомобілем "Форд", державний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не впевнився в безпеці, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль "Сканія", державний номер НОМЕР_1 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2018 у справі № 756/3103/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

02.03.2018 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На підставі рахунку № SK-1801545 від 02.03.2018 позивачем було складено страховий акт № ЗСКА-7905 від 19.03.2018, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 161 156,29 грн.

На підставі страхового акту позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором добровільного страхування № 28-0301-17-00159 від 03.05.2017, сплатив страхове відшкодування в розмірі 161 156,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5362 від 20.03.2018.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Форд", державний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна", згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0946067.

Згідно полісу № АМ/0946067 ПрАТ "СК "Провідна" 11.07.2018 сплатило позивачу 89 030,09грн. страхового відшкодування.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Внаслідок чого, позивач просить стягнути з відповідача 72 126,20 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (161 156,29 грн. - 89 030,09 грн. = 72 126,20 грн.).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо відсутності трудових відносин з ОСОБА_1 , а саме довідка б/н від 12.04.2019 видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" про те, що громадянин України ОСОБА_1 не перебуває та не перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" не можуть бути покладені в основу рішення, оскільки з висновку Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві вбачається, що ОСОБА_1 є колишнім працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс".

Доказів того, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон- Транс", відповідачем не надано.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу "Сканія", державний номер НОМЕР_1 , має нести відповідач, як особа-власник джерела підвищеної небезпеки, з винних неправомірних дій працівника якого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства на відповідача покладається обов`язок відшкодувати суму страхового відшкодування у розмірі 72126,20грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (161 156,29 грн. - 89 030,09 грн. = 72 126,20 грн.).

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон- Транс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 у справі № 910/3533/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/3533/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 20.08.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Сітайло