ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/843/17
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання Станковій І.М.,

за участю представників:

від Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" - Крижановський М.М., Глуховський О.Ю.,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" - участі не брали,

від Херсонської обласної державної адміністрації - участі не брали,

від ОСОБА_1 - участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 (повний текст складено 07.05.2019) та додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 28.05.2019, прийняті суддею Пригузою П.Д., м. Херсон,

у справі №923/843/17

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

-Херсонської обласної державної адміністрації;

-ОСОБА_1

про визнання права власності на самочинно збудоване майно

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 р. Відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш", в якому в редакції заяви б/н від 23.01.2019 (вх.№128/19 від 24.01.2019) просило визнати за позивачем право власності на будівлі, які розташовані за адресою: село Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вулиця Набережна, 32 , на земельній ділянці площею 9,7391 га, що знаходиться у постійному користуванні позивача, кадастровий номер земельної ділянки: : 11 : 004 :0296 згідно з наступним переліком: будинок для відпочинку №58 площею 66,0 кв.м, розмірами 8,80 м х 7,50 м, висотою 2.5 м, з терасою №59 площею 18,8 кв.м, розмірами 2,5 м х 7,5 м, висотою 2,25 м; будинок для відпочинку №60 площею 65,3 кв.м, розмірами 8,80 м х 7,50 м, висотою 2.5 м, з терасою площею 17,8 кв.м, розмірами 2,5 м х 7,10 м, висотою 2,25 м; будинок для відпочинку №62 площею 64,4 кв.м, розмірами 8,70 м х 7,40 м, з терасою №63 площею 17,6 кв.м, розмірами 2,50 м х 7,05 м, висотою 2,25 м; будинок для відпочинку №64 площею 57,3 кв.м, розмірами 7,74 м х 7,40 м, висотою 2.5 м, з терасою №65 площею 17,6 кв.м, розмірами 2,50 м х 7,05 м, висотою 2,25 м; будинок для відпочинку №66 площею 56,7 кв.м, з розмірами 7,70 м х 7,37 м, висотою 2,5 м, з терасою №67 площею 18,1 кв.м, розмірами 2,55 м х 7,10 м, висотою 2,25 м; їдальня №68 площею 101,8 кв.м, яка складається з двох прямокутних частин розмірами 11,76 м х 6,26 м та 5,86 м х 9,70 м, висотою 3,20 м, з терасою №69 площею 24,6 кв.м; будинок для відпочинку №71 площею 42,7 кв.м, розмірами 7,90 м х 5,40 м, висотою 2,5 м, з терасою №72 площею 13,0 кв.м, розмірами 5,20 м х 2,50 м, висотою 2,20 м; будинок для відпочинку №73 площею 44,0 кв.м, розмірами 8,0 м х 5,50 м, висотою 2,50 м, з терасою №74 площею 6,50 кв.м, розмірами 2,60 м х 2,50 м, висотою 2,20 м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснив самочинне будівництво на земельній ділянці, право постійного користування якою належить позивачу, відтак в силу положень частини п`ятої статті 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 05.09.2017 порушено провадження у справі №923/843/17 та в подальшому ухвалами від 19.10.2017 та 14.03.2019 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Херсонську обласну державну адміністрацію та ОСОБА_1 .

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 у справі №923/843/17 (суддя Пригуза П.Д.) у задоволенні позову відмовлено повністю; судові витрати покладено на відповідача; призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 28.05.2019 о 14:30 у приміщенні Господарського суду Херсонської області за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, зал судових засідань №214; встановлено строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення цього рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд послався на те, що захист прав позивача як користувача земельної ділянки шляхом визнання за останнім права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване відповідачем на вказаній земельній ділянці, не призведе до вирішення спору, а зумовить наявність нового спору щодо захисту інтересів відповідача як власника матеріалів, устаткування та обладнання, що використано ним для будівництва та експлуатації об`єктів самочинного будівництва, при цьому визнання права власності на спірні об`єкти за позивачем може порушити права та інтереси ОСОБА_1 , який уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" договір купівлі-продажу спірного майна. Водночас суд першої інстанції, незважаючи на відмову у задоволенні позову, дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача, мотивуючи це тим, що пов`язані з розглядом даної справи судові витрати понесені позивачем внаслідок неправильних дій відповідача, а саме: самовільного зайняття останнім належної позивачу земельної ділянки в 2010 році; здійснення самочинного будівництва на вказаній ділянці будинків для відпочинку та їх експлуатації в підприємницьких цілях; невжиття заходів щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з часу відкриття провадження у даній справі, тобто з вересня 2017 року; ненадання до суду витребуваних доказів і вчинення дій, які перешкоджали своєчасному закриттю підготовчого провадження та призначенню розгляду справи по суті (подання заяви про заміну відповідача у справі на фізичну особу).

Додатковим рішенням Господарського суду Херсонської області від 28.05.2019 у справі №923/843/17 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" на користь Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" 40623,59 грн витрат, понесених під час розгляду даної справи, а також стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 21638,60 грн.

Додаткове рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю позивачем факту понесення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у сумі 40263,59 грн, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, оплату експертиз та підготовку матеріалів Комунальним підприємством "Херсонське бюро технічної інвентаризації" Херсонської обласної ради. Крім того, суд першої інстанції врахував, що позивачу було відстрочено сплату судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову у загальній сумі 21638,60 грн, відтак з огляду на те, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 у справі №923/843/17 судові витрати покладено на відповідача, обов`язок сплатити зазначену суму судового збору місцевим господарським судом покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш".

Не погодившись з прийнятими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" звернулося з апеляційною скаргою, в якій в редакції скарги б/н від 08.08.2019 (вх.№2144/19/Д3 від 12.08.2019) просить додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 28.05.2019 та рішення Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 у справі №923/843/17 в частині покладення судових витрат на відповідача скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким судові витрати покласти на позивача.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що місцевий господарський суд під час вирішення питання розподілу судових витрат дійшов помилкового висновку про те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, оскільки у 2010 році, тобто на час проведення відповідачем самочинного будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером: :11:004:0296, вказана земельна ділянка не перебувала у користуванні позивача. Апелянт також наголошує на тому, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки діям позивача стосовно включення у 2016 році спірного майна до складу ліквідаційної маси Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" за відсутності будь-яких правових підстав для цього, оскільки в силу приписів закону до складу ліквідаційної маси включається лише майно, яке належить банкруту на праві власності або повного господарського відання.

У відзиві на апеляційну скаргу №01-34/91 від 23.07.2019 (вх.№2144/19/Д1 від 25.07.2019) Відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін. Зокрема, позивач наголошує на тому, що спір у даній справі виник внаслідок самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки, яка належить на праві постійного користування Відкритому акціонерному товариству "Трест "Генічеськагробуд", та здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" самочинного будівництва на вказаній земельній ділянці.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів Будішевської Л.О., Мишкіної М.А. від 10.06.2019 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження та в подальшому ухвалою суду від 24.06.2019 розгляд справи призначено на 07.08.2019 о 10:30.

Між тим у зв`язку з перебуванням судді Мишкіної М.А. у відпустці за розпорядженням керівника апарату суду №515 від 05.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/843/17.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 для розгляду апеляційної скарги у справі №923/843/17 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 у визначеному складі суддів справу №923/843/17 прийнято до свого провадження.

З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства, Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні 07.08.2019 оголошувалась перерва до 11:30 28.08.2019 шляхом постановлення протокольної ухвали.

У судовому засіданні 28.08.2019 представники Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" висловили заперечення проти задоволення апеляційної скарги; представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш", Херсонської обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т. ІІІ а.с. 163, 164, 167-169).

Херсонська обласна державна адміністрація та ОСОБА_1 своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу не надали, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваних рішень суду першої інстанції.

В силу частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Місцевим господарським судом встановлено, що постановою Господарського суду Херсонської області від 16.07.2009 у справі №6/88-Б-05 Відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" визнано банкрутом, стосовно останнього відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру №НВ-016 від 23.05.2016 Відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд" є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 9,7391 га з кадастровим номером :11:004:0296, яка розташована за адресою: Херсонська область , Генічеський район, Щасливцевська сільська рада, вулиця Набережна, 32.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №54848170 від 10.03.2016 вбачається, що 10.03.2016 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Пигидою А.Б. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером: 28645911, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію за Відкритим акціонерним товариством "Трест "Генічеськагробуд" права постійного користування земельною ділянкою площею 9,7391 га з кадастровим номером :11:004:0296, яка розташована за адресою: Херсонська область, Генічеський район, Щасливцівська сільська рада , село Генічеська Гірка , вулиця Набережна, 32. Підставою виникнення у позивача вказаного речового права на дану земельну ділянку зазначено виданий Генічеською районною державною адміністрацією державний акт на право постійного користування землею серія та номер: І- ХС001868 від 20.09.1995.

Згідно з протоколом інвентаризаційної комісії б/н від 06.05.2016 на земельній ділянці, яка надана позивачу у постійне користування, були виявлені будинки для відпочинку, їдальня та літня душова, які інвентаризаційною комісією включені до ліквідаційної маси Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд".

З матеріалів інвентаризаційної справи №10 від 01.07.2011 "Будинки для відпочинку з терасами №58-67, їдальня з терасою №68-69 за адресою: с. Генічеська Гірка, вул . Набережна, №32, №33, №71-79, територія пансіонату "Строитель", яка виготовлена Комунальним підприємством "Генічеське бюро технічної інвентаризації" на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" б/н від 10.06.2011, вбачається, що зазначені споруди збудовані у 2010 році.

11.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" ("Продавець") та ОСОБА_1 ("Покупець") підписано договір купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу б/н (далі - договір б/н від 11.01.2019), відповідно до пункту 1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю дерев`яні будиночки для відпочинку, а саме: будинок для відпочинку №58 площею 66,0 кв.м з терасою №59 площею 18,8 кв.м; будинок для відпочинку №60 площею 65,3 кв.м з терасою №61 площею 17,8 кв.м; будинок для відпочинку №62 площею 64,4 кв.м з терасою №63 площею 17,6 кв.м; будинок для відпочинку №64 площею 57,3 кв.м з терасою №65 площею 17,6 кв.м; будинок для відпочинку №66 площею 56,7 кв.м з терасою №67 площею 18,1 кв.м; їдальня №68 площею 101,8 кв.м з терасою №69 площею 24,6 кв.м; будинок для відпочинку №33 площею 38,1 кв.м; будинок для відпочинку №71 площею 42,7 кв.м з терасою №72 площею 13,0 кв.м; будинок для відпочинку №73 площею 44,0 кв.м з терасою №74 площею 6,50 кв.м; будинок для відпочинку №75 площею 25,6 кв.м; будинок для відпочинку №76 площею 27,0 кв.м; літній душ №78 площею 8,1 кв.м; вбиральня №79 площею 4,50 кв.м (далі - товар) після сплати Покупцем ціни договору, а Покупець зобов`язується сплатити ціну відповідно до умов цього договору та прийняти товар.

За умовами пункту 7 договору б/н від 11.01.2019 Покупець зобов`язується до 25.04.2019 самостійно та за власний рахунок вивезти товар з земельної ділянки за адресою: с. Генічеська Гірка, вул. Набережна, 32 , кадастровий номер: :11:004: 0296.

Предметом спору у даній справі є вимога про визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване майно, яке розташоване за адресою: село Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, вулиця Набережна, 32 , на земельній ділянці площею 9,7391 га, що знаходиться у постійному користуванні позивача, кадастровий номер земельної ділянки: :11:004: 0296.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що захист прав позивача як користувача земельної ділянки у обраний ним спосіб шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно не призведе до відновлення порушених прав, при цьому визнання права власності на спірні об`єкти за позивачем може порушити права ОСОБА_1 . При цьому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність покладення судових витрат на відповідача, мотивуючи це тим, що пов`язані з розглядом даної справи судові витрати понесені позивачем внаслідок неправильних дій відповідача.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується та вважає помилковим здійснений судом першої інстанції розподіл судових витрат у даній справі з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умовами частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною, між тим процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони.

Водночас зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право, а не обов`язок здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб, при цьому висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим.

З оскаржуваного рішення вбачається, що висновок місцевого господарського суду про необхідність покладення судових витрат на відповідача обґрунтований тим, що пов`язані з розглядом даної справи судові витрати понесені позивачем внаслідок неправильних дій відповідача, а саме: самовільного зайняття останнім належної позивачу земельної ділянки в 2010 році; здійснення самочинного будівництва на вказаній ділянці будинків для відпочинку та їх експлуатації в підприємницьких цілях; невжиття заходів щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з часу відкриття провадження у даній справі, тобто з вересня 2017 року; ненадання до суду витребуваних доказів і вчинення дій, які перешкоджали своєчасному закриттю підготовчого провадження та призначенню розгляду справи по суті (подання заяви про заміну відповідача у справі на фізичну особу).

Між тим, як зазначалося вище, підставою для відмови у позові стало неправильне обрання позивачем способу захисту свого права.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права, при цьому обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

За таких обставин, оскільки саме неправильно обраний позивачем спосіб захисту зумовив відмову місцевим господарським судом у задоволенні позовних вимог, а відтак і неправомірність (помилковість) звернення з відповідним позовом, у суду першої інстанції були відсутні підстави для покладення судових витрат на відповідача.

Крім того, колегія суддів зауважує, що під час визначення особи, з виник якої виник спір у даній справі, місцевим господарським судом досліджувалася поведінка лише однієї сторони - відповідача, при цьому поведінка позивача залишилася судом першої інстанції без уваги та оцінки.

Під час застосування судом приписів частини дев`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправильних дій сторони, які зумовлені бездіяльністю особи, що не вжила жодних заходів для уникнення порушення своїх прав.

Суд апеляційної інстанції погоджується з аргументами скаржника про безпідставність включення у 2016 році спірного майна до складу ліквідаційної маси Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд", оскільки вказане майно не належить останньому на праві власності або господарського відання, між тим в силу частини першої статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент включення спірного майна до складу ліквідаційної маси позивача) до складу ліквідаційної маси включають виключно види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Крім того, Південно-західний апеляційний господарський суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що однією з підстав для покладення судових витрат на відповідача є невжиття ним з часу відкриття провадження у даній справі, тобто з вересня 2017 року, заходів щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером: :11:004:0296, яка розташована за адресою: село Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області , вулиця Набережна, 32 , оскільки предметом спору у даній справі є вимога про визнання за позивачем права власності на майно, збудоване відповідачем на вказаній земельній ділянці, а не вимога про звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" самовільно зайнятої земельної ділянки на користь Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд".

Таким чином, суд першої інстанції не прийняв до уваги характер спору (спір про визнання права власності на майно, а не про звільнення земельної ділянки) і те, що принаймні з моменту постановлення місцевим господарським судом ухвали про забезпечення позову у даній справі від 14.03.2019, яка набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, відповідач був позбавлений можливості вчинити дії щодо звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки з кадастровим номером: :11:004:0296.

Стосовно посилання місцевого господарського суду на ненадання відповідачем до суду витребуваних доказів і вчинення дій, які перешкоджали своєчасному закриттю підготовчого провадження та призначенню розгляду справи по суті, а саме: подання заяви про заміну відповідача у справі на фізичну особу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

За умовами статті 131 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" звернулося до Господарського суду Херсонської області з клопотанням про заміну неналежного відповідача б/н від 24.01.2019 (вх.№129/19 від 24.01.2019), в якому просило замінити неналежного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" на належного відповідача - фізичну особу ОСОБА_1 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 є новим власником об`єктів, про визнання права власності на які позивачем заявлено позовні вимоги, на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" та ОСОБА_1 договору купівлі-продажу товару з розстрочкою платежу б/н від 11.01.2019.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.03.2019 у справі №923/843/17 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" про заміну неналежного відповідача б/н від 24.01.2019 (вх.№129/19 від 24.01.2019) залишено без задоволення.

Зазначена ухвала мотивована тим, що процесуальний закон не наділяє відповідача правом заявляти клопотання про заміну неналежного відповідача.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" про заміну неналежного відповідача б/н від 24.01.2019 (вх.№129/19 від 24.01.2019) судом першої інстанції розглянуто по суті, а подання відповідачем даного клопотання не визнавалося судом зловживанням процесуальними правами, відтак жодні заходи процесуального примусу судом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" не застосовувались.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.09.2018 у справі №923/843/17 витребувано у відповідача відомості про правові підстави будівництва (встановлення) спірних об`єктів (будинків тощо) на спірній земельній ділянці, а також документацію щодо технічних характеристик кожного об`єкту, що є предметом спору.

В подальшому ухвалою Господарського суду Херсонської області від 07.11.2018 у справі №923/843/17 відповідачеві встановлено строк до 20.01.2019 для надання доказів, витребуваних ухвалою Господарського суду Херсонської області від 11.09.2018.

Між тим з матеріалів справи вбачається, що вимоги вищезазначених ухвал про витребування доказів Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" не були виконані.

В силу пункту 3 частини першої статті 132 Господарського процесуального кодексу України заходами процесуального примусу, зокрема, є тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

У разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин, суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом (частина перша статті 134 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому апеляційний господарський суд зауважує, що суд першої інстанції заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" не застосовував, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відповідної ухвали.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає безпідставним посилання місцевого господарського суду на ненадання відповідачем до суду витребуваних доказів і подання заяви про заміну відповідача у справі на фізичну особу, як на доказ зловживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" своїми процесуальними правами та вчинення останнім неправильних дій, які призвели до виникнення у нього спору з позивачем.

Водночас колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржуване рішення ухвалене неповноважним складом суду, оскільки вказане твердження скаржника ґрунтується на його суб`єктивних припущеннях та не підтверджується жодним доказом. У разі наявності сумнівів щодо законності визначення складу суду скаржник мав можливість заявити відвід, проте вказаним правом, наданим йому процесуальним законом, відповідач не скористався.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" від 17.06.2011 суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм матеріального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 та додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 28.05.2019 у справі №923/843/17 не відповідають вказаним вище вимогам у зв`язку з порушенням норм процесуального права, що зумовило неправильний розподіл судових витрат, а тому основне рішення підлягає скасуванню в цій частині, а додаткове рішення - повністю з прийняттям нового рішення про покладення всіх судових витрат відповідно до приписів частин першої та четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

При цьому суд апеляційної інстанції вбачає, що ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.09.2017 Відкритому акціонерному товариству "Трест "Генічеськагробуд" відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви у справі №923/843/17, а ухвалою суду від 14.03.2019 - за подання заяви про забезпечення позову до прийняття рішення у даній справі, відтак, беручи до уваги ухвалення Господарським судом Херсонської області рішення від 03.05.2019 у справі №923/843/17 та скасування вказаного рішення Південно-західним апеляційним господарським судом в частині розподілу судових витрат, в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову підлягає стягненню до Державного бюджету України з позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таргет-Фіш" задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 у справі №923/843/17 в частині покладення судових витрат на відповідача та додаткове рішення Господарського суду Херсонської області від 28.05.2019 у справі №923/843/17 скасувати.

Судові витрати покласти на Відкрите акціонерне товариство "Трест "Генічеськагробуд".

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Трест "Генічеськагробуд" до Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в сумі 21638,60 грн.

В решті рішення Господарського суду Херсонської області від 03.05.2019 у справі №923/843/17 залишити без змін.

Доручити Господарському суду Херсонської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.09.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук