РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/2526/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в особі філії Газопромислового управління "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"

до Приватного акціонерного товариства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ №24"

про стягнення 5 688 351,58 грн.

за участю представників:

від позивача: Ашмінець І.В.

від відповідача: Балабанов Г.Л., Воронін І.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в особі філії Газопромислового управління "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ № 24" про стягнення 5 688 351,58 грн., з яких: 4 007 797,94 грн. - пеня за несвоєчасно поставлене устаткування, 1 624 353,64 грн. - штраф у розмірі 7 % від вартості несвоєчасно поставленого устаткування, 36 200,00 грн. - пеня за порушення строку виконання проектно-вишукувальних робіт, 20 000,00 грн. - штраф у розмірі 10 % від вартості робіт.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору будівельного підряду "Під ключ" № 912/17 від 26.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2526/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 21.03.2019.

07.03.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, який згідно із заявою, поданою до суду 18.03.2019 відкликаний відповідачем.

18.03.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем без погодження із відповідачем було внесено зміни до завдання на проектування, що в свою чергу призвело до несвоєчасного виконання відповідачем проектних робіт. Поставка устаткування за доводами відповідач не могла бути здійснена у строк погоджений сторонами у зв`язку із передачею будівельного майданчика лише у липні 2018 року. Також відповідачем зазначено, що чинним законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме правопорушення. У відзиві на позов відповідач, посилаючись на приписи ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України заявив клопотання про зменшення штрафу та пені.

21.03.2019 через відділ діловодства суду від Компанії "ТЕХНЕКС ЛІМІТЕД" надійшла заява про вступ у справу як третьої особи на стороні відповідача.

В підготовчому засіданні 21.03.2019 суд відклав розгляд справи на 21.03.2019 про що постановлено відповідні ухвали, що занесені до протоколу судового засідання. Відповідачу направлено ухвалу про виклик у підготовче засідання, що відбудеться 11.04.2019.

10.04.2019 через відділ діловодства суду представником Компанії "ТЕХНЕКС ЛІМІТЕД" подано клопотання, в якому останній просить суд не розглядати заяву про вступ у справу як третьої особи. З урахуванням заявленого клопотання, заява Компанії "ТЕХНЕКС ЛІМІТЕД" про вступ у справу як третьої особи на стороні відповідача не підлягає розгляду.

В підготовчому засіданні 11.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/2526/19, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та оголошено перерву до 07.05.2019.

12.04.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив обставини наведені відповідачем у відзиві. Зокрема, позивачем вказується, що зміни до технологічної схеми були узгоджені сторонами під час розроблення робочого проекту та не можуть впливати на строки будівництва; заперечується клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та посилання відповідача на те, що поставка установки відбулась 29.03.2018.

07.05.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідачем наголошується на прострочення кредитора з боку позивача, внаслідок чого прострочення відповідачем зобов`язання за договором не настало.

В підготовчому засіданні 07.05.2019 оголошено перерву до 22.05.2019.

22.05.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивачем наведено пояснення щодо обставин змін технологічної схеми, поставки установки та передання відповідачем проектної-документації.

В підготовчому засіданні 22.05.2019 оголошено перерву до 29.05.2019.

В судовому засіданні 29.05.2019 представники відповідача надали суду відповідь на письмові пояснення позивача.

В судовому засіданні 29.05.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.06.2019 про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник позивача 26.06.2019 надав усні пояснення по суті позовних вимог.

Представники відповідача надали пояснення по суті своїх заперечень.

В судовому засіданні 26.06.2019 з розгляду справи по суті оголошено перерву до 10.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у зв`язку із перебуванням судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 910/2526/19 по суті призначено на 30.07.2019.

В судовому засіданні 30.07.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили, просили суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 30.07.2019 оголошено перерву у розгляді справи по суті до 06.08.2019.

В судове засідання 06.08.2019 з`явились представники позивач та відповідача.

В судовому засіданні 06.08.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 між Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в особі філії Газопромислового управління "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" (замовник, позивач) та Приватним акціонерним товариством "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ № 24" укладений договір будівельного підряду "Під ключ" № 912/17 (надалі - договір), відповідно до умов якого, замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника на свій ризик, своїми силами і засобами, а також необхідними матеріалами виконати проектно-вишукувальні роботи, розробити та погодити в державній експертній організації відповідно до чинного законодавства розроблену проектно-кошторисну документацію, отримати позитивний висновок (письмовий звіт), побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, умов цього договору та здати у встановлений строк об`єкт, вказаний в. п. 1.3. договору, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити закінчений будівництвом та обладнаний об`єкт.

В пункті 1.2. договору сторони погодили, що вид робіт - проектно-вишукувальні та будівельні роботи з укомплектуванням необхідним устаткуванням та матеріалами, пусконалагоджувальні роботи - роботи під ключ (далі - роботи). На підставі п. 5.2. ДСТУ-Н Б А. 2.2 - 10:2012 "Настанова з організації проведення експертизи проектної документації на будівництво" замовник делегує Підряднику повноваження щодо подання всіх необхідних документів для замовлення та проходження експертизи проектно-кошторисної документації в державній експертній організації (п. 1.2. договору).

Згідно із п. 1.3. договору, найменування та місцезнаходження об`єкту: "Облаштування Копилівського ГКР. Технічне переоснащення Копилівської ТДПУ блоком осушування газу. Роботи під ключ" (далі - об`єкт ).

Відповідно до п. 1.4., п. 1.5. договору, обсяг робіт, технічні, економічні та інші вимоги до проектно-кошторисної документації, яка є предметом договору, вказані у завданні на проектування, яке є додатком №1 до цього договору. Обсяг, перелік і зміст будівельних робіт визначаються у Технічних вимогах замовника (додаток №2 до договору).

Додатками до договору є:

Додаток № 1- Завдання на проектування;

Додаток № 2 - Технічні вимоги;

Додаток № 3 - Графік виконання проектних та будівельно-монтажних робіт;

Додаток № 4 - Графік поставки устаткування;

Додаток № 5 - Специфікація вартості устаткування;

Додаток № 6 - Зведений кошторисний розрахунок;

Додаток № 7 - Договірна ціна на виконання проектних робіт;

Додаток № 8 - Договірна ціна на виконання будівельно-монтажних робіт;

Додаток № 9 - Договірна ціна на виконання пусконалагоджувальних робіт;

Додаток № 10 - Інформація про власників контрагента, включаючи вигодо набувачів.

Відповідно до 2.1. договору, початок виконання проектних робіт - після підписання цього договору.

Згідно із п. 2.2. договору початок виконання будівельно-монтажних робіт - протягом п`яти днів після передачі замовником будівельного майданчика.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що строки виконання проектних робіт та будівельно-монтажних робіт та поставки устаткування передбачені у Графіку виконання проектних та будівельно-монтажних робіт (Додаток №3) та Графіку поставки устаткування для будівництва об`єкту: "Облаштування Копилівського ГКР. Технічне переоснащення Копилівської ТДПУ блоком осушування газу. Роботи під ключ" (Додаток №4). Ці додатки є невід`ємними частинами даного Договору.

За змістом умов договору устаткуванням для будівництва об`єкту є Установка осушки газу для Копилівського ГКР.

Відповідно до п. 3.3. договору, підрядні роботи виконуються з матеріалів та устаткування, силами і засобами підрядника згідно з розробленою підрядником проектно-кошторисною документацією та затвердженою замовником в установленому порядку.

Підрядник розпочинає виконання будівельних робіт протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання від замовника придатного для виконання робіт будівельного майданчика разом з усіма необхідними для користування ним документами та допуском до комунікацій.

За умовами пункту 3.5. договору, устаткування згідно з переліком та за цінами, визначеними в Специфікації вартості устаткування (додаток №5 до договору) поставляється підрядником комплектно на об`єкт в строки згідно з графіком поставки.

Право власності на устаткування переходить від підрядника до замовника після підписання ними акту приймання-передачі змонтованого устаткування.

Передача устаткування замовнику здійснюється на підставі акту приймання - передачі змонтованого устаткування.

Підрядник гарантує, що устаткування є новим і не було у використанні, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.3. договору, проектно-кошторисна документація, що розроблена підрядником (залученими ним особами) підлягає передачі замовнику після отримання позитивного письмового звіту експертної організації у повному обсязі в 5 (п`яти) примірниках на паперових носіях і в одному примірнику на цифровому носії ( при цьому вся текстова інформація повинна бути виконана у програмі MS Word, таблиці та розрахунки в MS Excel, графічна інформація в AutoCAD однієї з останніх версій Pdf один примірник кошторисів на електронних носіях в форматі *ims.

Приймання - передача виконаних проектно-вишукувальних робіт здійснюється по акту приймання - передачі проектно-вишукувальних робіт.

Додатковою угодою № 1/1087/17 від 31.08.2017 до договору внесені зміни в "Графік виконання проектних та будівельно-монтажних робіт" (Додаток № 3 до договору) та викладено його в новій редакції. Відповідно до Графіку виконання проектних та будівельно-монтажних робіт, строк поставки устаткування визначений до 28.02.2018 р.

Додатковою угодою № 1 від 31.08.2017 до договору внесені зміни в "Графік поставки устаткування для будівництва об`єкту" ( Додаток № 4 до договору) та викладено його в новій редакції. Відповідно до Графіку поставки устаткування для будівництва об`єкту, строк поставки устаткування (Установки осушки газу для Копилівського ГКР ) визначений до 28.02.2018.

Додатковою угодою № 2/1669/18 від 23.11.2018 до договору внесені зміни в "Графік виконання проектних та будівельно-монтажних робіт" (Додаток № 3 до договору) та викладено його в новій редакції.

Додатковою угодою № 2/1669/18 від 23.11.2018 до договору внесено зміни в пункт 6.1 договору та викласти його наступній редакції:

"Ціна договору сформована на підставі кошторисної документації, ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 "Правилі визначення вартості будівництва" та інших стандартів, які розроблено в його розвиток і складає 25 250 000,00 грн. (Додаток № 6 Зведений кошторисний розрахунок"). Ціна договору включає в себе:

- вартість проектних робіт, розрахованих у відповідності до вимог ДСУ Б Д.1.1-7:2013 "Правил; визначення вартості проектно-вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництві - 200 000,00 грн. (Додаток №7 "Договірна ціна на виконанні проектних робіт");

- вартість будівельних робіт - 1 839 986,00 грн. (Додаткової № 8 "Договірна ціна на виконання будівельних робіт").

- вартість пусконалагоджувальних робіт - 4 962,00 грн. (Додаток № 9 "Договірна ціна на виконання пусконалагоджувальних робіт").

- вартість устаткування - 23 205 052,00 грн. (Додаткової №5 "Специфікація вартості устаткування").

Отже, у відповідності до умов договору сторонами погоджено, що вартість Установки осушки газу для Копилівського ГКР у сумі 23 205 052,00 грн. та вартість виконання проектних робіт становить 200 000,00 грн.

Згідно Графіка виконання проектних та будівельно-монтажних робіт (Додаток № 3) до договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 23.11.2018, встановлені наступні терміни виконання робіт та поставки устаткування:

Проектні роботи - до 31.12.2017;

Поставка устаткування - до 28.02.2018;

Будівельно-монтажні роботи - до 31.03.2018;

Пусконалагоджувальні роботи - до 31.03.2018.

Згідно із п. 8.2. договору, за порушення строків поставки устаткування з вини підрядника, останній сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої поставки, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. У випадку коли така прострочка тривала більше 30-ти днів підрядник сплачує Замовнику додатково штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого устаткування.

Згідно з п. 8.3. договору, у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт (етапів робіт) підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % від вартості прострочених робіт, за кожний день прострочення. У випадку коли така прострочка триває більше 30-ти днів, підрядник сплачує замовнику додатково штраф у розмірі 10% від вартості робіт (етапів робіт), з яких допущено прострочення виконання.

Відповідно до п. 12.6. в редакції додаткової угоди №2/1669/18 від 23.11.2018 до договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами зобов`язань.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідачем допущено порушення своїх договірних зобов`язань щодо строків виконання проектно-вишукувальних робіт та поставки устаткування.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань по виконанню проектно-вишукувальних робіт у визначений строк, позивачем нараховані штрафні санкції в сумі 56200,00 грн., з яких: пеня у сумі 36200,00 грн. (нарахована за період з 01.01.2018 по 30.06.2018) та 10% штрафу в сумі 20000,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань з поставки устаткування у визначений строк, позивачем нараховані штрафні санкції в сумі 5 632 151,58 грн., з яких: пеня у сумі 4 007 797,94 грн. (нарахована за період з 01.03.2018 по 31.08.2018) та 7% штрафу в сумі 1 624 353,64 грн.

Позивач звернувся до відповідача із претензією (вимога про виконання зобов`язання) вих. № 004.1.23.1-16529 від 26.12.2018 про сплату штрафних санкцій-за порушення договірних зобов`язань по виконанню проектно-вишукувальних робіт в сумі 56 200 грн. та поставки устаткування в сумі 5 824 468,05 грн.

Оскільки, відповідач вимоги позивача не задовольнив, сплату штрафних санкцій не здійснив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Дослідивши зміст договору, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України).

За змістом умов договору будівельного підряду "Під ключ" №912/17 від 26.07.2017, завданням на проектування, відповідач зобов`язався виконати проектно-вишукувальні роботи, розробити та погодити в державній експертній організації відповідно до чинного законодавства розроблену проектно-кошторисну документацію, отримати позитивний висновок (письмовий звіт), побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням позивача відповідно до проектно-кошторисної документації, умов цього договору та здати у встановлений строк об`єкт: "Облаштування Копилівського ГКР. Технічне переоснащення Копилівської ТДПУ блоком осушування газу. Роботи під ключ".

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що як стверджує позивач, відповідачем було допущено порушення договірних зобов`язань щодо строків виконання проектно-вишукувальних робіт та поставки устаткування.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України , порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено ч. 2 ст. 231 ГК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб`єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності (договірної санкції) за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов`язань.

За змістом договору сторони погодили у договорі стягнення пені за порушення строків поставки устаткування та за порушення строків виконання робіт (етапів робіт), а також стягнення штрафу за відповідні прострочення більше 30-ти днів.

Як зазначено судом вище, позивач посилається на те, що відповідач допустив прострочення виконання проектних робіт у визначений договором строк.

Відповідно до ст. 890 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний, зокрема, виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Умовами договору сторони погодили, що відповідач зобов`язаний виконати проектно-вишукувальні роботи, розробити та погодити в державній експертній організації відповідно до чинного законодавства розроблену проектно-кошторисну документацію, отримати позитивний висновок (письмовий звіт).

Відповідно до пп. 4.2.3. п. 4.2. договору, відповідач зобов`язаний передати замовнику на погодження проектну кошторисну документацію та при відсутності зауважень до проектно-кошторисної документації зі сторони замовника передати на експертизу до експертної організації та забезпечити отримання позитивного висновку (звіту) щодо виготовленої проектно-кошторисної документації.

В пункті 5.3. договору сторонами погоджено, що проектно-кошторисна документація, що розроблена відповідачем (залученими ним особами) підлягає передачі позивачу після отримання позитивного письмового звіту експертної організації у повному обсязі в 5 (п`яти) примірниках на паперових носіях і в одному примірнику на цифровому носії ( при цьому вся текстова інформація повинна бути виконана у програмі MS Word, таблиці та розрахунки в MS Excel, графічна інформація в AutoCAD однієї з останніх версій Pdf один примірник кошторисів на електронних носіях в форматі *ims.

Приймання - передача виконаних проектно-вишукувальних робіт здійснюється по акту приймання - передачі проектно-вишукувальних робіт.

Відповідно до п. 1.4. договору, обсяг робіт, технічні, економічні та інші вимоги до проектно-кошторисної документації, яка є предметом договору, вказані у завданні на проектування, яке є додатком №1 до договору.

Додатком №1 до договору сторонами були затверджені Завдання на проектування та додатком №2 до договору - Технічні вимоги, на підставі яких підрядник зобов`язався виконати умови договору.

Сторонами відповідно до Графіка виконання проектних та будівельно-монтажних робіт (Додаток № 3) до договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 23.11.2018, погоджено, що строк виконання проектних робіт до 31.12.2017.

В пункті 18 Завдання на проектування "Облаштування Копилівського ГКР. Установка осушки газу на Копилівській ТДПУ" (додаток №1 до договору) визначено, що відповідач має погодити з замовником генеральний план, технологічну схему, розміщення обладнання (планування території), точки підключення до існуючої комунікації.

Отже, за змістом умов договору та Завдання на проектування, відповідач зобов`язаний погодити із позивачем генеральний план, технологічну схему; передати позивачу на погодження проектну кошторисну документацію; у разі відсутності зауважень зі сторони позивача до проектно-кошторисної документації - передати на експертизу до експертної організації та забезпечити отримання позитивного висновку (звіту) щодо виготовленої проектно-кошторисної документації; після отримання позитивного письмового звіту експертної організації проектно-кошторисна документація підлягає передачі позивачу у повному обсязі.

Пунктом п. 8.3. договору сторони погодили, що у разі порушення з вини підрядника строків виконання робіт (етапів робіт) відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від вартості прострочених робіт, за кожний день прострочення. У випадку коли така прострочка триває більше 30-ти днів, підрядник сплачує замовнику додатково штраф у розмірі 10% від вартості робіт (етапів робіт), з яких допущено прострочення виконання.

Так, посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов`язань по виконанню проектно-вишукувальних робіт у визначений строк, позивачем нараховані штрафні санкції в сумі 56200,00 грн., з яких: пеня у сумі 36200,00 грн. (нарахована за період з 01.01.2018 по 30.06.2018) та 10% штрафу в сумі 20000,00 грн.

Під час розгляду справи, позивачем в підтвердження прострочення відповідачем строків виконання проектних робіт надано в матеріали справи акт від 08.06.2018 прийому-передачі за договором №912/17 від 26.07.2017, згідно із яким відповідачем передано позивачу проектну документацію в повному об`ємі.

03.07.2018 між сторонами підписано акт про наявність виявлених недоліків по договору №912/17 від 26.06.2017.

Натомість, відповідач стверджує, що виконання проектних робіт відповідачем не завершено, посилаючись на те, що позивачем в односторонньому порядку було змінено технологічну схему без додержання визначеної договором процедури, у зв`язку із чим, відповідач позбавлений можливості виконати проекту документацію та передати її позивачу у строки встановлені договором.

Оцінюючи наведені сторонами обґрунтування своїх вимог та заперечень, докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

31.08.2017 листом вих. №452 від 31.08.2017 відповідач звернувся до позивача із проханням погодити встановлення чілеру перед вхідним сепаратором на вході в установку, посилаючись на необхідність покращення показників роботи, стабілізації роботи та суттєвого зменшення експлуатаційних затрат установки осушки газу для технічного переоснащення Копилівського ТДПУ. До вказаного листа ПрАТ "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ №24" було долучено фрагмент технологічної схеми осушки газу.

04.09.2017 у відповідь на вказаний вище лист, позивач листом вих. №12-8894 від 04.09.2017 повідомив відповідача про те, що з метою обговорення та подальшого впровадження технологічних рішень заплановано проведення технічної наради в ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" про що відповідача буде додатково повідомлено.

16.11.2017 відбулася виробнича-технічна нарада для зміни технологічного рішення за результатами виробничої-технічної наради замовника та підрядника щодо виконання робіт по об`єкту: "Облаштування Копилівського ГКР. Установка осушки газу на Копилівській ТДПУ" (протокол від 16.11.2017) щодо розгляду питання зміни виробника обладнання та термінів виконання робіт, визначено відповідачу надати замовнику технологічну схему, розрахунок процесу адесорбації/десорбції, специфікацію основного технологічного обладнання, схему заповнення адсорберів та рекомендовано погодити розміщення відповідачем замовлення основного технологічного обладнання на виробничих потужностях без перегляду термінів виконання та вартості договору.

Листом від вих. №630/12 від 12.12.2017 відповідач звернувся до позивача про надання вихідних даних для виконання проектної документації "Облаштування Копилівського ГКР. Технічне переоснащення Копилівської ТДПУ блоком осушування газу".

Листом вих. 12-243 від 10.01.2018 у відповідь на зазначений лист відповідача вих. №630/12 від 12.12.2017 позивач надав вихідні дані для розроблення проектно-кошторисної документації.

Тобто, вихідні дані для розроблення проектної документації були надані позивачем фактично вже після погодженого сторонами строку виконання проектних робіт. Водночас, умови договору не встановлюють для відповідача обов`язку звертатись до позивача із запитом про надання вихідних даних.

Листом вих. №12-2451 від 15.03.2018 позивач надав відповідачу зауваження щодо технологічної схеми за результатом проведеної експертизи фахівцями ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ".

Листом вих. №150 від 19.03.2018 відповідач направив відповідачу на погодження Генеральний план та Технологічну схему та відповіді на зауваження.

Листом вих. №12-4271 від 05.04.2018 позивач повідомив відповідача про погодження генерального плану розміщення проектного обладнання. Відомостей про погодження позивачем Технологічної схеми зазначений лист не містить.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, 27.03.2018 позивач направив працівнику субпідрядної організації - ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ", Євгенію Кабану, на електронну пошту лист з проханням внесення змін до проектної технологічної схеми, яка вже пройшла експертизу в ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" посилаючись на проведені позивачем розрахунки.

Про внесення позивачем змін до технологічної схеми зазначено у листі ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ" вих. К-21-280 від 03.05.2019.

Внесення змін до технологічної схеми підтверджується і самим позивачем у своїх заявах по суті справи.

Згідно із наявного в матеріалах справи листа вих. ПГВ004.1.10-3166 від 14.03.2019 позивачем здійснено направлення відповідачу підписаної та затвердженої з боку позивача технологічної схеми лише 14.03.2019.

Наведені вище обставини підтверджують, що позивачем було здійснено односторонню зміну технологічної схеми. Затверджена та підписана з боку позивача технологічна схема направлена відповідачу лише 14.03.2019 згідно із листом вих. ПГВ004.1.10-3166 від 14.03.2019.

Доводи позивача про те, що внесення змін до технологічної схеми не могло вплинути на строки виконання відповідачем проектних робіт, оскільки такі зміни надані замовником та розглянуті виконавцем через погодження із головним інженером проекту на початковій стадії, безпосередньо в процесі проектування, суд визнає необґрунтованими, оскільки як вбачається із матеріалів справи, про внесення змін до технологічної схеми позивач повідомив ОСОБА_1 , особі, яка не є посадовою особою відповідача. Доказів того, що ОСОБА_2 був уповноваженою особою на погодження від імені відповідача змін технологічних рішень матеріали справи не містять.

Наданий позивачем лист ПрАТ "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ №24" вих. № 78 від 08.02.2018 виконавцем якого зазначений ОСОБА_2 не підтверджує наявності у вказаної особи повноважень на узгодження змін до технологічної схеми.

Умовами договору визначено, що відповідач може залучати субпідрядні організації, які є відповідальними перед позивачем, однак договором не передбачено право позивача погоджувати внесення змін до технологічної схеми безпосередньо з субпідрядною організацією. Більш того, ПАТ "Інжинірингово-виробниче підприємство "ВНІПІТРАНСГАЗ" не є стороною договору укладеного між позивачем та відповідачем, внаслідок чого внесення змін до договору, у тому числі щодо зміни технологічних рішень, не може погоджуватися із вказаною організацією.

Позивач стверджує, що змінена технологічна схема була підписана фахівцями ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" та 06.04.2018 передана представнику відповідача. Втім, матеріали справи не містять доказів направлення погодженої та затвердженої технологічної схеми відповідачу саме 06 квітня 2018 року. Протилежного позивачем не доведено.

Посилання позивача на те, що у відповідача була у наявності затверджена технологічна схема, в підтвердження чого позивач посилається на акт від 08.06.2018 прийому-передачі за договором №912/17 від 26.07.2017 визнаються судом необґрунтованими, оскільки зі змісту акту вбачається, що технологічна схема відповідачем позивачу не передавалась.

Посилання позивача на те, що зміна технологічної схеми обумовлена виявленими недоліками під час проведення експертизи технологічної схеми фахівцями позивача, в підтвердження чого позивач посилається на лист вих. №12-2451 від 15.03.2018 визнаються судом необґрунтованими, оскільки як встановлено судом вище Технологічна схема та відповіді на зауваження були направлені відповідачем листом вих. №150 від 19.03.2018, тобто після таких зауважень. Доказів того, що відповідачем не були враховані зауваження щодо технологічної схеми позивачем суду не надано.

Більш того, умовами договору (Завданням на проектування) сторонами було погоджено, що всі зміни технологічних рішень вирішуються на нарадах. Сторонами передбачено можливість вирішення питань щодо змін до технологічних рішень і в робочому порядку. Однак, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача з листами про зміну технологічної схеми. Протоколу, яким оформлено відповідні зміни до технологічної схеми, матеріали справи не містять.

Судом не прийнято посилання представника позивача на те, що зміни до технологічної схеми були погоджені сторонами, що підтверджується робочим проектом "Облаштування Копілівського ГКР. Установка осушки газу на Копилівській ТДПУ", оскільки вказаний робочий проект не містить підписів уповноважених осіб відповідача.

Судом враховано, що відповідач листом №18/02-06 від 18.02.2019 звернувся до експертної організації з проханням повідомити про можливість проведення експертизи проектно-кошторисної документації без зміни позивачем Завдання на проектування.

ДП "Карпатський ЕТЦ" 25.02.2019 листом №156/07-19 повідомлено відповідача, що проведення експертизи проектної документації можливе тільки за умови відповідності проектних рішень та Технологічної схеми Завданню на проектування і, що для проведення державної експертизи необхідно узгодження із замовником змін до Завдання на проектування.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, відсутність у відповідача погодженої та затвердженої технологічної схеми та відповідно внесення змін до Завдання на проектування унеможливлює подальше виконання проектних робіт по договору та завершення відповідного етапу.

Посилання позивача на те, що відповідач у листі вих. №729/1 від 15.01.2019 не заперечив щодо застосування штрафних санкцій по проектним роботам, не приймається судом до уваги, оскільки відсутність заперечень щодо претензії позивача у досудовому порядку не створює підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій у сумі 56200,00 грн. Окрім того, під час розгляду справи відповідачем надано лист від 24.05.2019, згідно із яким лист вих. №729/1 від 15.01.2019 відповідачем відізвано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

З огляду на встановлені вище судом обставини, дослідивши надані сторонами в матеріали справи докази, судом встановлено, що під час виконання сторонами договору №912/17 від 26.07.2017 позивачем було допущено зволікання щодо погодження змін до технологічної схеми, проведення виробничо-технічної наради, надання вихідних даних для виконання проектної документації після погодженого сторонами строку виконання проектних робіт, а також здійснено односторонню зміну технологічної схеми, що у своїй сукупності призвело до прострочення виконання проектних робіт у визначений договором строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Загальним наслідком прострочення кредитора є зменшення відповідальності боржника за невиконання зобов`язання (ст. 616 ЦК України). Тобто, в такому випадку боржник не буде вважатися таким, що прострочив, та не буде нести за це відповідальність до моменту вчинення кредитором передбачених договором, законодавством або звичаями ділового обороту необхідних дій (ст. 612 ЦК України).

Встановленими вище обставинами підтверджено, що позивач тривалий час не узгоджував зміни до технологічної схеми, що були запропоновані відповідачем, не проводив виробничо-технічної наради, не надавав вихідних даних для виконання проектної документації, а також під час виконання сторонами договору змінив в односторонньому прядку технологічну схему.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Як встановлено судом вище, відповідач на виконання взятих на себе зобов`язань завчасно звертався до позивача із пропозицією внести зміни у технологічну схему для покращення показників роботи установки осушки газу для технічного переоснащення Копилівського ТДПУ, направляв позивачу запит щодо надання вихідних даних для розроблення проектно-кошторисної документації, що свідчить про вчинення відповідачем дій спрямованих на виконання умов договору та недопущення прострочення виконання проектних робіт.

Водночас, за змістом статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: справедливість, добросовісність та розумність.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку про обґрунтованість доводів відповідача про те, що несвоєчасне виконання проектних робіт обумовлене діями позивача та відповідно свідчить про наявність прострочення кредитора.

З огляду на вище викладене, суд прийшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення, нарахованих у зв`язку із простроченням відповідачем зобов`язань по виконанню проектно-вишукувальних робіт, штрафних санкцій у сумі 56200,00 грн., з яких: пеня у сумі 36200,00 грн. та 10% штрафу в сумі 20000,00 грн.

Позивачем також, заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 5 632 151,58 грн., з яких: пеня у сумі 4 007 797,94 грн. (нарахована за період з 01.03.2018 по 31.08.2018) та 7% штрафу в сумі 1 624 353,64 грн., нарахованих позивачем у зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань з поставки устаткування у визначений договором строк.

Пунктом 8.2. договору сторони погодили, що за порушення строків поставки устаткування з вини відповідача, останній сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми простроченої поставки, за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. У випадку коли така прострочка тривала більше 30-ти днів відповідач сплачує позивачу додатково штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого устаткування.

Як встановлено судом вище, відповідно до Графіка виконання проектних та будівельно-монтажних робіт (Додаток № 3) до договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 23.11.2018, сторонами погоджено, що строк поставки устаткування - до 28.02.2018.

В обґрунтування прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором позивач посилається на те, що поставка обладнання відбулась 29.12.2018, що підтверджується актом приймання-передачі змонтованого устаткування.

Відповідач, в свою чергу, стверджує, що поставка устаткування здійснена відповідачем 29.03.2018 в підтвердження чого відповідач надав суду акт №1 від 29.03.2018 за договором №912/17 від 26.07.2017.

Дослідивши надані сторонами докази, оцінюючи наведені сторонами обґрунтування своїх вимог та заперечень, судом встановлено наступне.

За змістом умов договору, відповідач взяв на себе зобов`язання побудувати та укомплектувати необхідним устаткуванням за завданням позивача відповідно до проектно-кошторисної документації, умов цього договору та здати у встановлений строк об`єкт.

Сторонами погоджено, що строк поставки устаткування - до 28.02.2018. Також, сторонами встановлено строк будівельно-монтажних робіт - до 31.03.2018 та пусконалагоджувальних робіт - до 31.03.2018.

Відповідно до умов договору устаткуванням для будівництва об`єкту є Установка осушки газу для Копилівського ГКР.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що устаткування поставляється відповідачем комплектно на об`єкт "Облаштування Копилівського ГКР. Технічне переоснащення Копилівської ТДПУ блоком осушування газу. Роботи під ключ" в строки згідно з графіком поставки.

Право власності на устаткування переходить від підрядника до замовника після підписання ними акту приймання-передачі змонтованого устаткування.

Передача устаткування замовнику здійснюється на підставі акту приймання - передачі змонтованого устаткування.

Згідно із п. 3.7. договору, устаткування повинно бути допущено до використання, згідно із законодавством України.

За змістом пункту 5.3. договору, приймання устаткування здійснюється за актами прийому-передачі змонтованого обладнання.

Згідно із п. 5.11. договору, приймання устаткування по кількості та якості проводиться відповідно до:

Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6;

Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7;

Сертифікату якості або паспорту заводу-виробника;

Діючих наказів та розпоряджень ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" та ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" стосовно отримання товарно-матеріальних цінностей.

За змістом умов договору сторони не погодили яким саме первинним документом фіксується факт поставки установки.

Пунктом 12 Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6, застосування якої сторонами погоджено у договорі, визначено, що приймання продукції за кількістю здійснюється по транспортним і супровідним документам (рахункові-фактурі, специфікації, описові, пакувальним ярликам і ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до п. 3.10 договору сторонами погоджено, що матеріали (устаткування) передаються замовником підряднику по акту приймання-передачі матеріалів (устаткування) в монтаж без права їх використання в будь-якій іншій господарській діяльності, крім будівництва по цьому договору. Передані матеріали (устаткування) є власністю замовника після їх використання підрядником на будівництві об`єкта повертаються замовнику по акту приймання-передачі використаних (змонтованих) матеріалів (устаткування).

За аналізу положень договору суд прийшов до висновку, що акт приймання - передачі змонтованого устаткування фактично підтверджує факт приймання-передачі вже змонтованого обладнання на об`єкті будівництва та підтверджує виконання підрядником будівельно-монтажних робіт.

При цьому, у даній справі спір стосується правовідношення, в якому відповідач має виконати роботу по будівництву та укомплектуванню необхідним устаткуванням об`єкту, що включає в себе і монтаж відповідної установки.

З огляду на характер правових відносин, що склалися між сторонами, передбачений договором обов`язок відповідача поставити позивачу установку, з огляду на характер робіт по Облаштуванню Копилівського ГКР, технічному переоснащенню Копилівської ТДПУ блоком осушування газу, які включають в себе встановлення такої установки, не створюють між сторонами договору підряду окремих правовідносин з купівлі-продажу (поставки) цієї установки.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду по справі №922/1563/18, постанова від 03 квітня 2019 року.

Водночас, як встановлено судом, в пункті 8.2. договору сторони погодили відповідальність за порушення строків поставки устаткування.

Так, сторони встановили строк поставки відповідачем обладнання - 28.02.2018.

29.03.2018 між сторонами підписаний акт №1 від 29.03.2018 за договором №912/17 від 26.07.2017.

Згідно із актом №1 від 29.03.2018, складеного на виконання умов договору №912/17 від 26.07.2017 та підписаного з боку замовника ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ", установка осушки газу для Копилівського ГКР передана замовнику на відповідальне зберігання на центральний склад №1 ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ", у зв`язку із незадовільним станом під`їзної дороги та несприятливими погодними умовами, що унеможливлюють доставку установки на площадку Копилівського ТДПУ за адресою: с. Копили, Полтавський район, Полтавська область.

28.03.2018 між Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в особі філії Газопромислового управління "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" та Приватним акціонерним товариством "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ № 24" укладений договір відповідального зберігання, затверджений за №436/18 від 02.04.2018.

29.03.2018 між позивачем в особі ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" та відповідачем складений акт №1 про прийняття на відповідальне зберігання матеріальних цінностей на центральний склад №01 ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ". Згідно із вказаним актом позивач прийняв на відповідальне зберігання установку осушки газу для Копилівського ГКР.

13.09.2018 відповідно до акту №2 від 13.09.2018 про передачу з відповідального зберігання матеріальних цінностей з Центрального складу №01 ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ", установка осушки газу для Копилівського ГКР 13 вересня 2019 року була повернута позивачем відповідачу із відповідального зберігання.

29.12.2018 установка осушки газу для Копилівського ГКР була змонтована відповідачем на Об`єкті, що підтверджується актом приймання передачі змонтованого устаткування від 29.12.2018, а також актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, актами вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (форма КБ-2в) до актів приймання виконаних будівельних робіт, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018.

Дослідивши акт №1 від 29.03.2018 складений на виконання умов договору №912/17 від 26.07.2017, з огляду на те, що в акті відсутні відомості про неналежну поставку устаткування, відсутні будь-які заперечення щодо якості устаткування та враховуючи, що у даному акті зафіксовано неможливість здійснити доставку установки безпосередньо на місцезнаходження Об`єкту з причин, що не залежали від відповідача, приймаючи до уваги, що поставка устаткування є невід`ємною частиною будівельно-монтажних робіт, суд прийшов до висновку, що фактично поставка устаткування відбулась 29.03.2018.

Посилання представника позивача, що договір відповідального зберігання та акт №1 про прийняття на відповідальне зберігання матеріальних цінностей від 29.03.2019 не мають жодного відношення до поставки устаткування осушки газу для Копилівського ГКР, також неможливо ідентифікувати чи на відповідальне зберігання прийнято установку осушки газу для Копилівського ГКР, яку мав поставити відповідач за договором №912/17 від 26.07.2017 визнаються судом необґрунтованими, оскільки як встановлено судом, поставлене відповідачем обладнання 29.03.2018 згідно із актом №1 від 29.03.2018, внаслідок неможливості доставити його на об`єкт позивача було передано на зберігання позивачу про що між сторонами укладений договір відповідального зберігання за №436/18 від 28.03.2018. Договором №912/17 від 26.07.2017 не передбачено ідентифікуючих характеристик установки осушки газу для Копилівського ГКР та як зазначено судом вище, акт №1 від 29.03.2018 складений на виконання саме умов договору №912/17 від 26.07.2017. Окрім того, у відповіді на відзив позивачем було зазначено, що установка осушки газу для Копилівського ГКР, передана відповідачем за договором №912/17 від 26.07.2017 була прийнята позивачем на відповідальне зберігання згідно договору відповідального зберігання №436/18.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, з огляду на встановлені вище обставини, суд прийшов до висновку, що складений між сторонами на виконання умов договору №912/17 від 26.07.2017 акт №1 від 29.03.2018, в якому сторони зафіксували факт поставки та неможливість доставки устаткування на будівельний майданчик позивача з причин незалежних від відповідача та укладений між сторонами договір зберігання №436/18 від 28.03.2018, свідчать про зміну сторонами порядку прийняття установки осушки газу для Копилівського ГКР та поставку установки газу на Центральний склад №01 ГПУ "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ".

При цьому, посилання позивача на те, що поставка установки осушки газу для Копилівського ГКР відбулась 29 грудня 2018 року разом із монтажем вказаної установки суд визнає необґрунтованими, оскільки, як підтверджено встановленими вище обставинами поставка устаткування була здійснена відповідачем 29.03.2018, а умовами договору сторонами погоджено різні строки поставки та монтажу установки осушки газу для Копилівського ГКР.

Судом також враховано, що згідно із актом здачі-прийняття будівельного майданчика позивач передав відповідачу будівельний майданчик 03.07.2018, з що урахуванням спірних правовідносин унеможливило поставку та монтаж устаткування безпосередньо на об`єкті позивача.

Оскільки судом встановлено, що установку осушки газу для Копилівського ГКР відповідач фактично поставив позивачу 29.03.2018, суд вважає, що обґрунтованим є нарахування пені на підставі п. 8.2. договору у період з 01.03.2018 по 28.03.2018 (в межах визначеного позивачем періоду та ставки нарахування).

За перерахунком суду, сума пені за несвоєчасно поставлене устаткування за період з 01.03.2018 по 28.03.2018 становить 603 967,11 грн.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 603 967,11 грн., нарахована за період з 01.03.2018 по 28.03.2018 за несвоєчасно поставлене устаткування, у зв`язку із чим вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

З приводу заявленого відповідачем у відзиві на позов заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 2 ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

Таким чином, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Водночас, враховуючи зменшення періоду нарахування санкцій у порівнянні із заявленим позивачем у позові, з огляду на встановлене судом прострочення з поставки устаткування за період з 28.02.2018 по 29.03.2018 з яким відповідач погодився, приймаючи до уваги відсутність достатніх доказів на підтвердження скрутного фінансового становища відповідача, суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання відповідача.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в особі філії Газопромислового управління "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в частині стягнення пені за несвоєчасно поставлене устаткування у сумі 603 967,11 грн. та відмовляє в іншій частині позовних вимог про стягнення з відповідача 3 403 830,83 грн. пені за несвоєчасно поставлене устаткування, 1 624 353,64 грн. - штрафу у розмірі 7 % від вартості несвоєчасно поставленого устаткування, 36 200,00 грн. - пені за порушення строку виконання проектно-вишукувальних робіт, 20 000,00 грн. - штрафу у розмірі 10 % від вартості робіт.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ №24" (03118, м. Київ, проспект ЛОБАНОВСЬКОГО, будинок 96; ідентифікацій код: 04715664) на користь Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (04053, м. Київ, вулиця КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі філії Газопромислового управління "ПОЛТАВАГАЗВИДОБУВАННЯ" Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (36008, Полтавська обл., місто Полтава, Октябрський район, вулиця ЄВРОПЕЙСЬКА, будинок 173; ідентифікаційний код 00153100) пеню за несвоєчасно поставлене устаткування у сумі 603 967,11 грн. та судовий збір у розмірі 9059,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 19.08.2019.

Суддя О.В. Гулевець