Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/411/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотера"

до відповідача: Приватного підприємства "Мінераліз"

про стягнення в сумі 233 700,00 грн.

секретар судового засідання: Сідлецька Ю.Р.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Екотера" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Мінераліз" про стягнення 233 700,00 грн. боргу. Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем умов договору. Зокрема позивач зазначив, що оплата вартості партій товару згідно з умовами договору здійснювалася за попередньою оплатою. ТОВ "Екотера" належним чином виконало обов`язок з попередньої оплати товару. Однак відповідач зобов`язання з поставки товару не виконав.

07 березня 2019 року ТОВ "Екотера" направило ПП "Мінераліз" претензію №07-03/19, якою позивач повідомив відповідача про існуючу заборгованість з поставки товару, та просив відповідача поставити товар протягом 10 днів. У випадку невиконання умов поставки товару позивач просив повернути сплачені кошти.

Однак, ніяких дій та відповіді на претензію відповідачем вчинено не було, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі №918/411/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до слухання на 16 липня 2019 року.

11 липня 2019 року позивачем подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 16 липня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні до 15 серпня 2019 року.

02 серпня 2019 року позивачем подано до суду заяву, відповідно до змісту якої позивач зазначив, що у ПП "Мінераліз" перед ТОВ "Екотера" існує заборгованість за договором №554 від 19 травня 2016 року та за договором №341 від 28 березня 2017 року в загальній сумі 233 700,00 грн., які долучені до матеріалів справи.

Також у поданій заяві позивач зазначив, що платіжні доручення №226 від 20 травня 2016 року , № 257 від 08 червня 2016 року, №325 від 19 липня 2016 року, №389 від 30 серпня 2016 року стосуються договору №554 від 19 травня 2016 року. Платіжні доручення №151 від 28 березня 2017 року, №667 від 05 грудня 2017 року стосуються договору №341 від 28 березня 2017 року.

Також позивачем подано заяву про уточнення (пояснення) обґрунтування позовних вимог, в якій позивач зазначає, що заборгованість виникла у зв`язку з невиконанням відповідачем договору №554 від 19 травня 2016 року та договору №341 від 28 березня 2017 року. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути заборгованість за вказаними договорами, що в загальному розмірі становить 233 700,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

19 травня 2016 року між приватним підприємство "Мінераліз" (відповідача, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екотера" (позивач, покупець) було укладено договір поставки мінеральних добрив №554, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти мінеральні добрива (агрохімікати) , в подальшому товар, та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з умовами пункту 1.2. договору ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки товару обумовлюються в специфікаціях до цього договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною.

У пункті 2.1. договору сторони визначили, що постачальник поставляє товар партіями в терміни, передбачені в специфікаціях до цього договору.

Відповідно до пункту 3.2. договору ціна за одиницю товару остаточно встановлюється сторонами за кожною позицією та відображається у специфікації на конкретну партію товару.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що попередня оплата в розмірі 100% вартості партії товару, зазначеної у специфікаціях, має бути перерахована постачальнику протягом строку, вказаного в рахунку-фактурі та специфікаціях до даного договору. У разі перерахування грошових коштів без рахунку або згідно простроченого рахунку, постачальник має право не відвантажувати товар на умовах цього договору .

28 березня 2017 року між приватним підприємство "МІНЕРАЛІЗ" (відповідача, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОТЕРА" (позивач, покупець) було укладено договір поставки мінеральних добрив №341, відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти мінеральні добрива (агрохімікати), в подальшому товар, та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з умовами пункту 1.2. договору ціна, кількість, асортимент, терміни і пункти поставки товару обумовлюються в специфікаціях до цього договору, які погоджуються сторонами попередньо, додаються до цього договору та є його невід`ємною частиною.

За положеннями пункту 2.1. договору постачальник поставляє товар партіями в терміни, передбачені в специфікаціях до цього договору.

Відповідно до пункту 3.2. договору ціна за одиницю товару остаточно встановлюється сторонами за кожною позицією та відображається у специфікації на конкретну партію товару.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що попередня оплата в розмірі 100% вартості партії товару, зазначеної у специфікаціях, має бути перерахована постачальнику протягом строку, вказаного в рахунку-фактурі та специфікаціях до даного договору. У разі перерахування грошових коштів без рахунку або згідно простроченого рахунку, постачальник має право не відвантажувати товар на умовах цього договору .

Згідно з рахунком №952 від 19 травня 2016 року на суму 431 800,00 грн. та платіжним дорученням №226 від 20 травня 2016 року на суму 431 800,00 грн., рахунком №1015 від 08 червня 2016 року на суму 403 920,00 грн. та платіжним дорученням №257 від 08 червня 2016 року на суму 403 920,00 грн., рахунком №1163 від 18 липня 2016 року на суму 811 240,00 грн. та платіжним дорученням №325 від 19 липня 2016 року на суму 811 240,00 грн., рахунком №1481 від 30 серпня 2016 року на суму 365 840,00 грн. та платіжним дорученням №389 від 30 серпня 2016 року на суму 365 840,00 грн. позивач перерахував відповідачу грошові кошти за умовами договору №554 від 19 травня 2016 року в сумі 2 012 800,00 грн.

Згідно з рахунком на оплату №552 від 28 березня 2017 року на суму 534 600,00 грн. та платіжним дорученням №151 від 28 березня 2017 року на суму 534,600 грн., та згідно з рахунком на оплату №1560 від 05 грудня 2017 року на суму 418 200,00 грн., та платіжним дорученням №667 від 05 грудня 2017 року на суму 351 610,00 грн. позивач перерахував відповідачу грошові кошти за умовами договору №341 від 28 березня 2017 року в сумі 886 210,00 грн.

На виконання умов договору №554 від 19 травня 2016 року відповідач поставив позивачу товар на суму 1 947 200,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №2814 від 07 червня 2016 року на суму 411 480,00 грн., №2960 від 26 червеня 2016 року на суму 380 160,00 грн., №3406 від 03 серпня 2016 року на суму 71 580,00 грн., №3426 від 11 серпня 2016 року на суму 739 660,00 грн., №5763 від 21 грудня 2016 року на суму 344 320,00 грн.

На виконання умов договору №341 від 28 березня 2017 року відповідач поставив позивачу товар на суму 718 110,00 грн. грн., що підтверджується видатковими накладними №2065 від 31 березня 2017 року на суму 263 340.00 грн., №2249 від 03 квітня 2017 року на суму 152 460,00 грн., №2555 від 14 квітня 2017 року на суму 117 810,00 грн., №1814 від 04 травня 2018 року на суму 184 500,00 грн.

Таким чином, станом на час розгляду справи оплаченим, але не поставленим рахується товар на суму 233 700,00 грн.

07 березня 2019 року ТОВ "Екотера" направило ПП "Мінераліз" претензію №07-03/19. Цією претензією позивач повідомив відповідача про існуючу заборгованість поставки товару та просив відповідача поставити товар протягом 10 днів. А у випадку непоставки товару позивач просив повернути сплачені кошти.

Натомість відповідач не виконав вимог претензії. Доказів поставки товару чи повернення сплачених коштів відповідач суду не надав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються поставки товарів на умовах попередньої оплати. З огляду на таке суд застосовує наступні норми права.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з вимогами частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Згідно з приписами статті 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як видно з пунктів 1.2. договорів терміни поставки товару обумовлюються в специфікаціях, які погоджуються сторонами.

Позивачем надано специфікацію до договору №341 від 28 березня 2017 року, при цьому вказана специфікація не містить вказівки на терміни поставки товару. Специфікації до договору №554 від 19 травня 2016 року позивач суду не надав.

Оскільки зміст договору не дає змоги визначити настання строку виконання зобов`язання в частині передачі товару, суд враховує положення статті 530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

07 березня 2019 року ТОВ "Екотера" направило ПП "Мінераліз" претензію №07-03/19, якою позивач повідомив відповідача про існуючу заборгованість поставки товару, та просив відповідача поставити товар протягом 10 днів, а у випадку непоставки товару позивач просив повернути сплачені кошти.

Станом на час розгляду справи в матеріалах справи відсутні докази виконання умов договорів в частині поставки товару в сумі 233 700,00 грн. чи повернення відповідачем коштів сплачених за поставку товару.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 233 700,00 грн. підлягають до задоволення.

Висновки суду

На думку суду, встановлені обставини щодо невиконання відповідачем договірних зобов`язань з поставки товару чи повернення попередньої оплати, свідчать про порушення відповідачем прав позивача. Суд погоджується з аргументами позивача стосовно наявності підстав для повернення сплаченої суми попередньої оплати, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства "Мінераліз" на користь Товариства з обмежено відповідальністю "Екотера" 233 700 грн. 00 коп. є законними, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України. Доводи позивача відповідачем не спростовані, а відтак вимоги позивача підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 505,50 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено в повному обсязі, відтак судовий збір в розмірі 3 505,50 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Мінераліз" (35364, Рівненська область, Рівненський район, с. Грушвиця Друга, вул. Середній Гай, буд 1А, офіс 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотера" (31160, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с.Миролюбне, ) 233 700 (двісті тридцять три тисячі сімсот) грн. 00 коп. заборгованості та 3 505 (три тисячі п`ятсот п`ять) грн. 50 коп. судового збору.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотера" (31160, Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с.Миролюбне, ).

Відповідач: Приватного підприємства "Мінераліз" (35364, Рівненська область, Рівненський район, с. Грушвиця Друга, вул. Середній Гай, буд 1А, офіс 1, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 19 серпня 2019 року.

Суддя Качур А.М.