ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2019 р. Справа № 924/899/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Курінний і компанія" про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2019р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Курінний і компанія" про видачу судового наказу, у якій заявник просить суд видати наказ про стягнення з боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь Агро" заборгованості на підставі договору купівлі-продажу № 4-1/19 від 18.01.2019р. в розмірі 10172,04 грн., з яких 8477,08 грн. основного боргу, 222,08 грн. інфляційних втрат, 116 грн. 3% річних, 1357,24 грн. пені.

Розглянувши заяву та подані заявником докази, суд дійшов висновку про необхідність часткової відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п. 3 ч. 1. ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Крім суми основного боргу заявником заявлено до боржника вимоги щодо стягнення 222,08 грн. інфляційних втрат, 116 грн. 3% річних, 1357,24 грн. пені за договором купівлі-продажу № 4-1/19 від 18.01.2019р.

Згідно із ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено ч. 3 ст. 152 ГПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, відповідно до приписів ст. 148 ГПК України, судовий наказ підлягає видачі тільки в частині вимог про стягнення основного боргу. При цьому, заявлені до стягнення 222,08 грн. інфляційних втрат, 116 грн. 3% річних, 1357,24 грн. пені не можуть бути предметом розгляду в порядку наказного провадження, оскільки немає ознак безспірності, наявність якої є обов`язковою умовою для видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 147, 148, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Курінний і компанія" у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Оболонь Агро" 222,08 грн. інфляційних втрат, 116 грн. 3% річних, 1357,24 грн. пені.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим. (рек з пов. про вруч.): 1 - в наряд; 2 - заявнику (ТОВ "Агрофірма Курінний і компанія", 49082, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Східна, буд. 41А); 3 - боржнику (ТОВ "Оболонь Агро" (31601, Хмельницька обл., Чемеровецький р-н, смт. Чемерівці, вул. Гусятинськке шосе, буд. 2А).