ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2485/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Кравченко Р.В.

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЖІНДУСТРБУД", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про відшкодування збитків в розмірі 22 113,52 грн.

Представники:

від позивача: Чобанюк Т.М

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЖІНДУСТРБУД" про стягнення збитків в розмірі 22 113,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних не зареєстровані податкові накладні на суму 132 681,13 грн., що призвело до позбавлення позивача права на податковий кредит в сумі 22 113,52 грн., які є ПДВ за договором підряду на поточний ремонт № 2017/д/УКС/1045 від 17.07.2017.

Ухвалою суду від 18.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.07.2019р.

Ухвалою суду від 17.07.2019р. розгляд судового засідання відкладено до 16.08.2019р.

Згідно зі ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 16.08.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем (Замовник) та Відповідачем (Підрядник) укладено договір підряду на поточний ремонт №2017/д/УКС/1045 від 17.07.2017 року (Договір).

Згідно предмету Договору Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов`язання виконати згідно із кошторисною документацією, яка додається до цього договору, наступні роботи: поточний ремонт будівель та споруд УДТК, інв. №1000059, інв. №1000829, інв. №2000794, інв. №1000774, інв. №1000730, інв. №1000075, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи за цим договором.

Відповідно до пункту 2.2 Договору оплата за виконані роботи проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, за фактично виконані роботи протягом 20 календарних днів після підписання актів виконаних робіт, виставлення рахунку-фактури, надання податкових накладних за фактично виконані роботи.

Відповідно до п. 6.1 Договору здача - приймання робіт після закінчення робіт на об`єкті, здійснюється у відповідністю з діючими нормами і правилами та оформлюється актом (актами) виконаних робіт. Оформлення сторонами актів виконаних робіт здійснюється після виконання етапів робіт у відповідністю з умовами цього договору.

Згідно п. 13.3 договору строк його дії: початок - з моменту підписання, закінчення - 31.12.2017р. У разі, якщо на момент закінчення договору у сторін залишаться невиконані зобов`язання, договір продовжує діяти до їх остаточного виконання.

За фактом виконаних робіт ПрАТ «КРИВОРІЖІНДУСТРБУД» були виставлені:

- акт приймання виконаних підрядних робіт №1-01-12 за грудень 2017р., рахунок на оплату № 204/04 від 19.12.2017р. на суму 3 927,52 грн. (з них ПДВ - 654,59), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 31.01.2018р., що підтверджується платіжним дорученням №44629;

- акти приймання виконаних підрядних робіт №2-01-11, №1-01-11 за листопад 2017р., рахунок на оплату № 181/04 від 23.11.2017р. на суму 55 931,88 грн. (з них ПДВ - 9 321,98), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 21.12.2017р., що підтверджується платіжним дорученням №43320;

- акт приймання виконаних підрядних робіт №2-01-12 за грудень 2017р., рахунок на оплату № 212/04 від 19.12.2017р. на суму 21 173,41 грн. (з них ПДВ - 3 528,90), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 31.01.2018р, що підтверджується платіжним дорученням №44630;

- акт приймання виконаних підрядних робіт №1-01-02 за лютий 2018р., рахунок на оплату № 11/04 від 27.02.2018р. на суму 6 773,09 грн. (з них ПДВ - 1 128,85), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 21.03.2018р., що підтверджується платіжним дорученням №49726;

- акт приймання виконаних підрядних робіт №2-01-03 за березень 2018р., рахунок на оплату № 28/04 від 30.03.2018р. на суму 9 508,15 грн. (з них ПДВ - 1 584,69), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 26.04.2018р., що підтверджується платіжним дорученням №52271;

- акт приймання виконаних підрядних робіт №1-01-03 за квітень 2018р., рахунок на оплату № 46/04 від 26.04.2018р. на суму 5 039,04 грн. (з них ПДВ - 839,84), що підтверджується платіжним дорученням №55954;

- акт приймання виконаних підрядних робіт №1-01-03 за травень 2018 р., рахунок на оплату №77/04 від 29.05.2018р. на суму 7 739,24 грн. (з них ПДВ - 1 289,87), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 25.06.2018р., що підтверджується платіжним дорученням №57859.

- акт приймання виконаних підрядних робіт №1-01-03 за червень 2018 р., рахунок на оплату №85/04 від 27.06.2018р. на суму 22 588,80 грн. (з них ПДВ - 3 764,80), який ПАТ «ПІВДГЗК» оплатило в повному обсязі 17.07.2018р., що підтверджується платіжним дорученням №60521.

Згідно до п. 9.10 Договору Підрядник несе обов`язок по контролю за наявністю державної реєстрації, знаходженням за місцем реєстрації і своєчасною сплатою податків, зборів та інших обов`язкових платежів підприємствами-контрагентами Підрядника. Підрядник зобов`язується відшкодовувати в повному обсязі всі збитки Замовника, які можуть виникнути у зв`язку з невизнанням податковими органами проведених операцій належними (законними) у зв`язку з наявністю в ланцюзі контрагентів Підрядника підприємств, які допустили вчинення податкового правопорушення, або вчинення податкового правопорушення самим Підрядником, а також в випадку неналежного оформлення Підрядником первинних документів. Також Підрядник зобов`язується відшкодовувати збитки в частині невизнаного ПДВ у зв`язку з порушеннями порядку виписки (реєстрації) податкової накладної, у разі якщо це призвело до позбавлення Замовника права на податковий кредит.

Позивач вказує, станом на момент звернення з даною позовною заявою, податкові накладні на загальну суму 132 681,13 грн., з них ПДВ - 22 113,52 грн. не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до позбавлення ПАТ «ПІВДГЗК» права на податковий кредит в сумі 22 113,52 грн.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що всі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з Договору або у зв`язку з його виконанням, по можливості вирішуватися шляхом переговорів уповноважених представників сторін. Досудовий порядок врегулювання спорів, що виникають при проведенні розрахунків за цим Договором або що стосуються умов оплати за даним договором, є обов`язковим. Будь-який спір, неврегульований сторонами, підлягає передачі на розгляд і вирішення до господарського суду згідно з чинним законодавством України (п. 7.2 Договору).

З метою досудового урегулювання спору, Позивач звертався до Відповідача із претензіями про відшкодування збитків, завданих у зв`язку із не реєстрацією податкових накладних в ЄРПН, що призвело до позбавлення ПАТ «ПІВДГЗК» права на податковий кредит:

- претензією за вих. №52-16/24 від 07.06.2018 (а.с.46-47);

- претензією за вих. №52-16/36 від 20.08.2018 (а.с. 43-45);

- претензією за вих. №52-16/37 від 20.08.2018 (а.с.39-41).

Відповідачем не було надано відповіді за результатами розгляду вказаних претензій, сплату збитків не здійснено.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За приписами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.1 Наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 «Про затвердження форми податкової накладної та порядку заповнення податкової накладної» (далі Наказ №1307) податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість. Платник податку має право зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку, обчислену за формулою, зазначеною у пункті 2001.3. статті 2001 Податкового кодексу України та пункті 9 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 (п. 3 Наказу №1307).

Пунктом 5 Наказу № 1307 податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань постачальника (продавця), крім випадків, передбачених Податковим кодексом України та цим Порядком.

Згідно з п. 3 Наказу № 1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації. Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі порушення продавцем товарів/послуг граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Як вбачається з викладеного вище, згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Всупереч вищевикладеному, Відповідач податкові накладні на відповідні сплачені Позивачем суми не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних,

У зв`язку із чим, 18.05.2018, 19.07.2018 та 17.08.2019 ПАТ «ПІВДГЗК» на підставі п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України подано за звітний податковий період заяви зі скаргою відносно порушення Відповідачем строків реєстрації податкової накладної (а.с.33-38).

Відтак, право на віднесення суми податку до податкового кредиту у Позивача виникає з дати реєстрації в ЄРПН податкових накладних, Позивач не має права на віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 22 113,52 грн. до податкового кредиту у зв`язку з тим, що Відповідачем не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є порушенням вимог договору, Податкового кодексу України та Наказу №1307.

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських правовідносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства, при недопустимості односторонньої відмови від його виконання.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Відповідач, встановленого Податковим кодексом України обов`язку щодо реєстрації податкових накладних не виконав.

З наведених вище норм вбачається, що такі порушення Відповідача позбавили Позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 22113,52 грн., тобто Позивач поніс збитки.

З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Із встановлених судами обставин справи вбачаються наявними усі елементи складу господарського правопорушення,

Таким чином, суд вважає, що, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції`з вернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Ст.13 ГПК України зазначає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд відповідно до статті 237 ГПК України під час розгляду справи з`ясував чи мали місце обставини (факти) якими обґрунтовувались позовні вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 73, 74, 123, 129, 191, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» (50051, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, вул. Криворіжсталі, 10, ) на користь публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (50026, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, ) 22 113,52грн - збитків, 1921,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.08.2019

Суддя С.П. Панна