ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Справа № 914/343/19

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача Горпинюк І.Є.

від відповідача (скаржника) Карвацька О.Р.

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, вих.№14-11-00920 від 27 червня 2019 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року (підписане 19.06.2019 року), суддя Мазовіта А.Б.

у справі №914/343/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Консалтинговий центр Сервіс, м. Львів

до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

про визнання договору оренди продовженим

в с т а н о в и в :

22 лютого 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Консалтинговий центр Сервіс звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області про визнання продовженим договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 позов задоволено: визнано продовженим на строк з 31.12.2018 по 30.12.2023 на тих самих умовах, договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Консалтинговий центр Сервіс (орендар), в редакції договору від 30.12.2008, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Холявкою В.Я. за реєстровим номером 6447, із наступними змінами, що вносились 27.06.2014 та 27.11.2015. Поряд з тим, вказаним рішенням замінено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області правонаступником Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Суд у рішенні дійшов висновку про наявність підстав для продовження на тих самих умовах договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна. Судом встановлено, що позивач у строк, визначений ч.2 ст.17 ЗУ Про оренду державного та комунального майна, не повідомлявся про припинення дії договору оренди від 01.10.2003 з наступними змінами, оскільки, заява від 15.01.2019 за вих.№11-03-00367 про припинення дії договору оренди надіслана позивачу на : м. Львів АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , в той час, як 08.01.2019 загальними зборами ТзОВ Консалтинговий центр Сервіс прийнято рішення про зміну місцезнаходження товариства та визначення нового місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 . Судом також встановлено, що інформація про вищевказану зміну місцезнаходження позивача внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з вказаного реєстру від 09.01.2019, копія якої долучена до матеріалів справи. Разом з тим, листами від 11.01.2019 та від 16.01.2019 позивач повідомив відповідача про нове місцезнаходження за адресою АДРЕСА_3 , а доказів надсилання відповідачем позивачу заяви про припинення дії договору оренди від 01.10.2003 на адресу м. Львів АДРЕСА_1 5 до матеріалів справи не долучено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 та прийняти нове рішення про відмову в позові. Зокрема, зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено доказами в чому полягало порушення його прав та законних інтересів на момент подання позову. Поряд з тим, наголошує, що заяву про припинення дії договору відповідач надіслав на юридичну адресу позивача, а саме: м. Львів, вул. Шафарика, 4/5. Поряд з тим, апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у залученні до участі у справі третьої особи Державної фіскальної служби України. Одночасно наголошує, що не подавало до суду першої інстанції клопотання про заміну відповідача його правонаступником та вважає, що суд першої інстанції безпідставно здійснив таку заміну, зважаючи на відсутність даних щодо припинення юридичної особи -РВ ФДМУ по Львівській області.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 02.08.2019 року). Зокрема, зазначав, що про зміну місця знаходження позивач повідомляв відповідача листами від 11 та 16 січня 2019 року, при цьому, відповідач направив заяву про припинення договору оренди на адресу: АДРЕСА_4 . АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 Шафарика, 1/5, при цьому, дійсна адреса позивача є: м. Львів АДРЕСА_3 . Одночасно вважає правильним висновок місцевого господарського суду про відмову у залученні до участі у справі Державної фіскальної служби України, оскільки рішення суду у цій справі не впливає на права та обов`язки останньої, а також вважає правильним висновок суду про заміну відповідача його правонаступником.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01 жовтня 2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (в тексті договору орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» (в тексті договору орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно нежитлові приміщення, які розміщені в адмінбудинку митниці у місті Львові по вулиці Костюшка, 1, загальною площею 298,6 кв.м, що складаються з 1-го поверху площею 153,9 кв.м та підвалу площею 144,7 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. АДРЕСА_7 та перебувають на балансі Державної фіскальної служби України та в оперативному управлінні (користуванні) Львівської митниці ДФС.

До вказаного договору сторонами вносились зміни, зокрема, договором про внесення змін від 30.12.2008 договір викладено в новій редакції, договором про внесення змін від 27.06.2014 внесено зміни до розділів 1, 3, 10, договором про внесення змін від 27.11.2015 внесено зміни до розділів 1, 3, 10, 11.

Так, згідно з п. 10.1 договору (з урахуванням змін від 27.11.2015) останній діє протягом 5 років з 31 грудня 2013 по 30 грудня 2018.

Разом з тим, договір оренди продовжується за наявності письмової заяви орендаря за один місяць до закінчення терміну дії договору оренди. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, до закінчення терміну дії договору оренди, щодо наміру використовувати дане державне майно для власних потреб (ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»), договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору (п.10.4 договору з урахуванням змін від 27.11.2015).

У 2018 році відповідач надсилав позивачу листи (вих.№11-03-01536 від 12.03.2018, вих.№11-03-05020 від 08.08.2018) про неможливість продовження дії договору оренди, у зв`язку із наміром Державної фіскальної служби України використовувати орендоване майно для власних потреб. Вказані листи відповідач надсилав на адресу: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 105/ АДРЕСА_8 .

Листом за вих.№4/11-18 від 25.11.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про продовження дії договору оренди на новий п`ятирічний строк: з 31.12.2018 по 30.12.2023.

08.01.2019 загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» прийнято рішення про зміну місцезнаходження товариства та визначення нового місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 .

Інформація про вищевказану зміну місцезнаходження позивача внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОПГФ від 09.01.2019, копія якої долучена до матеріалів справи.

Листами від 11.01.2019 та від 16.01.2019 позивач повідомив відповідача про нове місцезнаходження за адресою м. Львів, вул. Шафарика, 4/5.

16.01.2019 відповідач надіслав позивачу заяву вих.№11-03-00367 від 15.01.2019 про припинення дії договору оренди, у якій повідомлялося про закінчення терміну дії договору оренди від 01.10.2003 з наступними змінами та про неможливість його продовження, а також про необхідність повернення об`єкта оренди балансоутримувачу за актом приймання-передачі. Вказана заява надіслана на адресу м. Львів, вул. Шафарика, 1/5 (поштове відправлення з трек-номером №225).

АТ «Укрпошта» листом вих.№12.2.1-04-517 від 28.05.2019, на запит представника позивача, повідомило, що відправлення №225 поступило на адресу: АДРЕСА_9 . Шафарика, 1/5 18.01.2019 і повернуто 19.02.2019 за закінченням терміну зберігання. Також додатково повідомило, що на адресу: АДРЕСА_10 Львів АДРЕСА_11 Шафарика, 4/ АДРЕСА_12 рекомендованих відправлень не поступало.

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Консалтинговий центр Сервіс звернулось до суду з цим позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області про визнання продовженим на строк з 31.12.2018 по 30.12.2023 на тих самих умовах договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна від 01.10.2003 з наступними змінами.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч.1 ст.763 ЦК України).

Статтею 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно з ч.1 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п`ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Відповідно до ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

Поряд з тим, у відповідності до ч.2 ст.26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об`єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Частиною 2 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору (ч.3 ст.17 вказаного вище Закону).

Як зазначалось вище, 16 січня 2019 року відповідач надіслав позивачу заяву вих.№11-03-00367 від 15.01.2019 про припинення дії договору оренди, у якій повідомлялося про закінчення терміну дії договору оренди та про неможливість його продовження, а також про необхідність повернення об`єкта оренди балансоутримувачу за актом приймання-передачі. Вказана заява надіслана на адресу м. Львів, вул. Шафарика, 1/5 (поштове відправлення з трек-номером №225).

Разом з тим, 08 січня 2019 року загальними зборами Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» прийнято рішення про зміну місцезнаходження товариства та визначення нового місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Шафарика, 4/ АДРЕСА_12 . Інформація про зміну місцезнаходження позивача внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОПГФ від 09 січня 2019 року, копія якої долучена до матеріалів справи. Поряд з цим, листами від 11 та 16 січня 2019 року позивач повідомив відповідача про нове місцезнаходження за адресою м. Львів, вул. Шафарика, 4/5.

Листом за вих.№12.2.1-04-517 від 28.05.2019 року, АТ «Укрпошта» на запит представника позивача, повідомило, що відправлення №225 поступило на адресу: АДРЕСА_9 . Шафарика, 1/5 18.01.2019 і повернуто 19.02.2019 за закінченням терміну зберігання. Також додатково повідомило, що на адресу: АДРЕСА_10 Львів АДРЕСА_11 Шафарика, 4/ АДРЕСА_12 рекомендованих відправлень не поступало. Слід також зазначити, що адреса, на яку відповідач надіслав заяву (вул. Шафарика, 1/5) не була юридичною чи фактичною адресою позивача до зміни його місцезнаходження.

З огляду на наведене, колегія суддів відхиляє посилання скаржника про надіслання позивачу протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору заяви про припинення договору.

Докази надіслання заяви про припинення договору на адресу позивача АДРЕСА_4 . Львів, АДРЕСА_3 у матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не надано.

Щодо посилань скаржника на надсилання позивачу листів (вих.№11-03-01536 від 12.03.2018, вих.№11-03-05020 від 08.08.2018) про неможливість продовження дії договору оренди, у зв`язку із наміром ДФС України використовувати орендоване майно для власних потреб, судом встановлено, що такі листи надсилались на адресу: м. Львів АДРЕСА_13 Хмельницького, АДРЕСА_14 / АДРЕСА_8 . Разом з тим, станом на час їх надсилання місцезнаходженням позивача було: м. Львів, вул. Костюшка, 1, про що останній повідомляв відповідача листом від 27 жовтня 2011 року. Також інформація про вказану зміну місцезнаходження внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом з вказаного реєстру від 26.11.2015 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів повідомлення орендаря про намір власника майна використовувати останнє для власних потреб та надіслання орендарю в місячний строк після закінчення договору оренди заяви про припинення договору оренди.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо посилань скаржника на те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у залученні до участі у справі третьої особи Державної фіскальної служби України, колегія суддів вважає такі безпідставні, оскільки рішення у цій справі не впливає на права та обов`язки вказаної служби, спірний договір оренди укладено сторонами: Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинговий центр «Сервіс» (орендар), відтак, продовження такого договору стосується прав та обов`язків вказаних сторін.

Твердження апелянта про недоведеність позивачем порушеного права спростовується доказами, що знаходяться у матеріалах справи та поясненнями самого відповідача, зважаючи на заперечення останнього щодо визнання продовженим спірного договору.

Щодо заміни відповідача його правонаступником, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Судом встановлено, що наказом Фонду Державного майна України від 06.03.2019 №232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України» утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях як юридичну особу публічного права, що розташоване у м. Львові, реорганізувавши шляхом злиття Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Волинській області.

Згідно з п.2 вказаного наказу Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях є правонаступником майна, прав та обов`язків РВ ФДМ України по Львівській області, РВ ФДМ України по Закарпатській області, РВ ФДМ України по Волинській області.

Згідно з частинами 1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань РВ ФДМ України по Львівській області (ідент. код 20823070) з 14.03.2019 перебуває у стані припинення.

Разом з тим, за даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.05.2019 до даного реєстру внесено запис про державну реєстрацію Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (ідентифікаційний код №42899921).

Наказом Фонду державного майна України №459 від 15.05.2019 «Про визнання дня початку роботи РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях» днем початку роботи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях визначено 15 травня 2019 року.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом правильно здійснено заміну відповідача РВ ФДМ України по Львівській області на його правонаступника РВ ФДМ України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях.

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 10 червня 2019 року у справі №914/343/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №914/343/19 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 23 серпня 2019 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Матущак О.І.