ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 873/27/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М.,

за участю секретаря судового засідання Озерчук М.М.

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду (головуючий - О.В. Агрикова) від 06.06.2019

за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк"

про скасування рішення Постійного діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Союз інвесторів України від 10.09.2018 у третейській справі № 20/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігів вторчормет"

до Акціонерного товариства "Сбербанк"

третя особа Товариство з обмеженої відповідальності "Інтер-ГТВ"

про визнання зобов`язання припиненим.

Учасники справи:

представник позивача - Кравчук О. А . ,

представник відповідача - Разумов М .А. ,

представник третьої особи - не з`явився.

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1 10.12.2018 Акціонерне товариство "Сбербанк" (далі - Відповідач) подало заяву про скасування Рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України"" (далі - Третейський суд) від 10.09.2018 у справі № 20/18 (далі - Рішення) про визнання припиненою поруки за Договором поруки № 3 від 25.05.2015 (далі - Договір поруки), укладеного між Публічним акціонерним товариством "Чернігів вторчормет" (далі - Позивач) та Акціонерним товариством "Сбербанк".

1.2 Заява мотивована існуванням підстав для скасування Рішення, оскільки:

- Третейський суд за цим рішенням вирішив питання, які виходять за межі третейської угоди, яка викладена як третейське застереження в пункті 6.8 Договору поруки, так як Третейський суд всупереч умовам в третейському застереженні за відсутністю повноважень здійснив розгляд справи за вимогами про припинення зобов`язання за Договором поруки, оскільки між сторонами відсутня домовленість в третейському застереженні про розгляд справи з предметом спору "припинення зобов`язання";

- Третейський суд всупереч вимогам в пункті 7 статті 6 Закону України "Про третейські суди" розглянув справу у спорі щодо нерухомого майна, оскільки підставою для позову за вимогами Позивача був спір щодо нерухомого майна, а в Рішенні суд встановив, що підставою його ухвалення стало набуття Відповідачем у власність у позасудовому порядку на підставі іпотечного застереження об`єктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 17.06.2011 № 460 (далі - Іпотечний договір), укладеним між Відповідачем і Товариством з обмеженої відповідальності "Інтер-ГТВ" (далі - Третя особа);

- Третейський суд проігнорував підставу для зупинення провадження у справі, а саме існування на момент ухвалення Рішення у цій справі справи № 810/1211/18 в провадженні Київського апеляційного адміністративного суду за позовом Третьої особи про визнання протиправним та скасування рішень про реєстрацію права власності Відповідача на предмет іпотеки;

- Третейський суд проігнорував підставу для зупинення провадження у справі, а саме існування спору між сторонами у справі № 973/64/18 про скасування за вимогами Відповідача рішення Третейського суду у справі № 14/18 за позовом Третьої особи до Відповідача, Позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Вторметал", Публічного акціонерного товариства "Чернігів Вторчормет", Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест ЛТД"; а вимоги у справі № 14/18 мотивовані припиненням зобов`язання за кредитним договором № 64-В/11/54/КЛ від 17.06.2011, в забезпечення зобов`язання за яким укладений Договір поруки;

- ухвалюючи Рішення, Третейський суд неправильно застосував до спірних правовідносин норму частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" у взаємозв`язку з нормами частини 4 статті 591 Цивільного Кодексу України та частини 7 статті 47 Закону України "Про іпотеку" тощо, не врахувавши позицію Верховного Суду, згідно з якою вимоги за основним зобов`язанням вважаються припиненими виключно за умови покриття вартістю реалізації предмету іпотеки усієї суми основного зобов`язання.

1.3 05.06.2019 Відповідач подав заяву про уточнення підстав для скасування Рішення, додатково вказавши про невідповідність складу Третейського суду вимогам статей 16-10 Закону України "Про третейські суди", оскільки склад суду (суддя Дяченко) не відповідає вимогам цього закону через дії судді, які полягали у непроведенні ним 10.09.2018 засідання у справі № 20/18 у призначеному ухвалою суду приміщенні та у визначений ухвалою суду час, а також у призначенні справи на час, коли згідно з зазначеним на сайті розкладом прийому судом заяв Третейський суд не приймав заяви сторін у справі.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

2.1 06.06.2019 Північний апеляційний господарський суд ухвалив: про відмову Відповідачу у вимогах про скасування Рішення та про залишення Рішення без змін.

2.2 Рішення суду мотивоване відсутністю підстав для скасування Рішення, оскільки воно ухвалене у межах повноважень, наданих Третейському суду згідно з положенням закону, в межах предмета, погодженого в третейському застереженні в Договорі поруки, а законом не встановлені обмеження для розгляду спорів, пов`язаних з припиненням зобов`язання за договором згідно з умовами третейського застереження в ньому з огляду на те, що спір про припинення договору стосується цієї угоди та належить до кола інших питань, що стосуються цього договору, про що і міститься домовленість сторін в пункті 6.8 Договору поруки.

3. Встановлені судами обставини

3.1 17.06.2011 між Відповідачем, що є правонаступником Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії", та Третьою особою укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 64-В/11/54/КЛ, в який в подальшому сторонами вносились зміни та доповнення (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору Відповідач відкрив Третій особі відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті та надав йому кредитні кошти в межах ліміту кредитної лінії, що складає 33 000 000,00 (тридцять три мільйони) доларів США з процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 6 місячний LIBOR USD + 9,5 % річних.

3.2 Третя особа своїх зобов`язань зі своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за Кредитним Договором не виконувала, внаслідок чого у Третьої особи перед Відповідачем утворилась заборгованість за Кредитним договором.

3.3 В забезпечення виконання зобов`язань Третьої особи за Кредитним договором між нею та Відповідачем укладено іпотечний договір від 17.06.2011, посвідчений, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Іващенко Т.С., зареєстрований в реєстрі за № 460 (надалі - Іпотечний договір).

Згідно з пунктом 2.1 Іпотечного договору, відповідно до цього договору забезпечуються іпотекою зобов`язання Іпотекодавця які випливають з Основного договору та можуть виникнути в майбутньому за Основним договором (Кредитним договором).

Відповідно до пункту 6.4. Іпотечного договору у разі настання випадків, передбачених в пунктах 6.2. - 6.3. цього Договору, Відповідач може звернути стягнення шляхом позасудового врегулювання між Сторонами шляхом:

- передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому чинним законодавством України;

- права Іпотекодержателя продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому чинним законодавством України.

3.4 Листом від 27.12.2017 № 14752/5/28-3 Відповідач повідомив Третю особу, що на підставі іпотечного застереження Відповідач у позасудовому порядку набув у власність об`єкти нерухомого майна, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором. Також цим листом Відповідач повідомив Третю особу, що внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки заборгованість Третьої особи перед Відповідачем за Кредитним договором погашена на суму 255 684 405,60 (двісті п`ятдесят п`ять мільйонів шістсот вісімдесят чотири тисячі чотириста п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідач зареєстрував за собою право власності на об`єкти іпотеки (Предмет іпотеки) за Іпотечним договором за переліком

3.5 В забезпечення виконання зобов`язань Третьої особи перед Відповідачем за Кредитним договором між Відповідачем та Позивачем укладено Договір поруки.

Відповідно до п. 6.3. Договору поруки він припиняє свою дію достроково у випадках належного виконання боржником або поручителем усіх зобов`язань передбачених законодавством України. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов`язання.

Відповідно до пункту 6.8. Договору поруки усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв`язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійного діючого третейського суду від 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід`ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті вказаного суду http://arbitrate.com.ua/. При цьому, сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовились, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточним і обов`язковим з дати його винесення. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди; місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору.

3.6 Рішенням Третейського суду від 06.08.2018 у справі № 14/18 визнано припиненим зобов`язання Третьої особи перед Відповідачем за Кредитним договором.

Це рішення залишене без змін ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 у справі № 973/64/18 та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.04.2019.

3.7 Третейський суд 10.09.2018 року у третейській справі № 20/18 дійшов висновку, що зобов`язання Позивача за Договором поруки є припиненими внаслідок припинення основного зобов`язання.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

4.1 20.06.2019 Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення третейського суду.

5. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

5.1 Апеляційний суд всупереч нормам процесуального права, попри викладений в оскаржуваному рішенні висновок суду про залишення без розгляду заяви Відповідача про уточнення підстав для скасування Рішення, в судовому засіданні 06.06.2019 після виходу з нарадчої кімнати оголосив та зробив висновок про прийняття заяви Відповідача про уточнення підстав для скасування Рішення, однак не надав оцінку доводам в цій заяві, обмежившись оцінкою аргументів, що були первісно заявлені Відповідачем в заяві про скасування Рішення.

5.2 Інші аргументи в апеляційні скарзі ідентичні аргументам Відповідача, наведеним ним в заяві про скасування Рішення Третейського суду.

6. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

6.1 Частиною 1 статті 346 ГПК України передбачено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до частини 3 статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Частиною 4 цієї статті ГПК України визначено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статтею 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Відповідно до частини 2 цієї статті ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України "Про третейські суди" (далі - Закон).

Перелік підстав, за яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

6.2 Між тим, суд першої інстанції не встановив обставин щодо існування передбачених законом підстав для скасування Рішення Третейського суду.

6.3 Суд відхиляє аргументи скаржника (пункти 1.2, 5.2) про вирішення Третейським судом спору між сторонами у справі № 20/18 поза межами предмету третейської угоди у формі третейського застереження в пункті 6.8 Договору поруки, оскільки ці аргументи зводяться до заперечення законності змісту третейської угоди з підстав обмеженого кола спорів за цією угодою, які підлягають розгляду Третейським судом, у зв`язку із чим Суд зазначає про таке.

Судом першої інстанції не були встановлені обставини та наявність доказів визнання недійсною третейської угоди у формі третейського застереження в пункті 6.8 Договору поруки, не були встановлені обставини існування спору щодо недійсності цієї угоди або її частини, у зв`язку з чим Суд дійшов висновку, що Позивач та Відповідач (поручитель і кредитор) добровільно, без зауважень і заперечень погодили, що будь-які спори - з будь-яких питань, що стосуються Договору поруки, вирішуються Третейським судом, а сторони тим самим визначили предмет спору, що включає в себе усі можливі спори, які можуть виникнути в межах цього договору.

Аргументи скаржника (пункт 5.2) про вирішення Третейським судом спору між сторонами у справі № 20/18 поза межами предмету третейської угоди також спростовуються змістом цієї угоди, наведеним судом в оскаржуваному рішенні, згідно з яким "…усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв`язку із ним, в тому числі…., а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору…" підлягають розгляду у Третейському суді.

Отже заперечення меж предмету третейської угоди, що охоплює розгляд Третейським судом усіх спорів, пов`язаних із Договором поруки, у тому числі спору про припинення зобов`язання за цією угодою, стосуються законності змісту третейської угоди, яка не оспорювалась сторонами.

6.4 Суд відхиляє аргументи скаржника (пункти 1.2, 5.2) про неправильне застосування Третейським судом у спірних правовідносинах норми частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" у взаємозв`язку з нормами частини 4 статті 591 Цивільного Кодексу України та частини 7 статті 47 Закону України "Про іпотеку", оскільки перевірка правильності застосування третейським судом норм матеріального права, з урахуванням приписів статті 350 ГПК України та статті 51 Закону України "Про третейські суди", виходить за межі повноважень господарського суду.

Дійшовши цього висновку, Суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду від 03.04.2019 у справі № 973/64/18.

6.5 Суд відхиляє аргументи скаржника (пункти 1.2, 5.2) про порушення Третейським судом під час ухвалення Рішення норм закону щодо підвідомчості справи № 20/18 третейським судами з посиланням на вирішення у справі спору щодо нерухомого майна з огляду на таке.

Частиною 1 статті 5 Закону передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Стаття 6 Закону містить перелік справ (спорів), які не підвідомчі третейським судам.

Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки (пункт 7 статті 6 Закону).

6.6 Суд першої інстанції не встановив у цій справі обставин, за яких Третейській суд був позбавлений права розглядати справу № 20/18 та ухвалювати оскаржуване Рішення з підстав порушення цим судом вимог щодо підвідомчості справи № 20/18, зокрема існування у цій справі спору щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки, оскільки суд, хоча і встановив обставини забезпечення зобов`язання за Кредитним договором як порукою за Договором поруки, так і іпотекою за Іпотечним договором (пункти 3.3, 3.5 цієї постанови 3.3), однак предметом спору у справі № 20/18 стало припинення зобов`язання за Договором поруки.

Встановлення судом у цій справі обставин щодо набуття Відповідачем у власність об`єктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором через заборгованість Третьої особи перед Відповідачем за Кредитним договором, а також обставин повідомлення Відповідачем Третьої особи про погашення цієї заборгованості перед Відповідачем на суму 255 684 405 грн. 60 коп., у тому числі з посиланням на обставини, встановлені в судових рішеннях у справі 973/64/18, згідно з якими суди відмовили у скасуванні рішення Третейського суду у справі 14/18 про визнання припиненим зобов`язання Третьої особи за Кредитним договором, не означає, що оскаржуваним у цій справі Рішенням Третейського суду вирішено спір саме щодо нерухомого майна, переданого в іпотеку за Іпотечним договором, та свідчить про хибність протилежних аргументів скаржника.

6.7 Суд відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.1), що суд, попри викладений в оскаржуваному рішенні висновок про залишення без розгляду заяви Відповідача про уточнення підстав для скасування Рішення, в судовому засіданні 06.06.2019 після виходу з нарадчої кімнати оголосив та зробив висновок про прийняття заяви Відповідача про уточнення підстав для скасування Рішення, однак не надав оцінку доводам в цій заяві, з огляду на те, що скаржник неправильно тлумачить висновок суду про прийняття ним заяви Відповідача про уточнення підстав для скасування Рішення.

Так, процесуальна дія суду з прийняття цієї заяви та долучення її до матеріалів справи не є тотожною процесуальній дії з прийняття цієї заяви до розгляду по суті заявлених в ній аргументів і підстав для скасування Рішення.

При цьому Суд погоджується з висновком суду про неврахування аргументів Відповідача у вказаній заяві через залишення її без розгляду згідно з частиною 2 статті 207 ГПК України - з підстав подання цієї заяви поза межами строку, встановленого ухвалою від 13.05.2019, оскільки цей висновок зроблений з правильним застосуванням судом норм частини 2 статті 207 ГПК України.

6.8 На підставі викладеного та виходячи з меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції згідно зі статтею 269 ГПК України, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення Третейського суду.

6.9 Таким чином висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про відсутність підстав для задоволення заяви Відповідача про скасування оскаржуваного рішення Третейського суду зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених обставин справи. У зв`язку з викладеним та відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 та статті 276 ГПК України оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.

6.10 У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями 25, 129, 240, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2019 у справі № 873/27/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

К.М. Огороднік