ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2019 р. м ХарківСправа № 922/2646/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали позовної заяви

товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН", м. Полтава
до товариства з обмеженою відповідальністю "Фобург", м.Харків
про стягнення коштів у розмірі 282 371,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Фобург", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 282 371,23 грн.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, встановив, що вони подані з порушенням ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України.

Відповідно до п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Згідно ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № ГУ-0439 від 09 листопада 2015 року, проте належних доказів, що підтверджують здійснення господарської операції, зокрема первинних документів, позивачем до суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 91 ГПК України). Приписами ч. 1 ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Позивачем додано до позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: копію договору поставки № ГУ-0439 від 09 листопада 2015 року, копію додаткової угоди до договору та копію акту № 000035 приймання-передачі до договору поставки. Проте, дослідивши зазначені документи, суд зазначає, що подані копії документів виготовлені у дуже поганій якості, що фактично унеможливлює ознайомлення з їх змістом та встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, що, в свою чергу, не відповідає встановленим ст.ст. 73, 76, 91 вимогам ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів. З матеріалів справи вбачається, що позивачем до позову додано опис вкладення у цінний лист про відправлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, проте, згідно із даним описом позивачем відправлено відповідачу копію позовної заяви, копію договору поставки № ГУ-0439 від 09 листопада 2015 року та копію акту № 000035 приймання-передачі до договору поставки, у той час як в додатках до позовної заяви також містяться копія додаткової угоди до договору та копія протоколу №20/02-1 загальних зборів учасників ТОВ "Гарант-УТН". Таким чином, позивачем не надано до суду належних доказів направлення відповідачу частини доданих до позовної заяви документів (копії додаткової угоди до договору та протоколу № 20/02-1 загальних зборів учасників ТОВ "Гарант-УТН"), що суперечить п. 1 ч. 1 ст. 164 та п. 1 ст. 172 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350,00 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову становить 282 371,23 грн., а отже, відповідно до вимог п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", сума судового збору, яка підлягає сплаті позивачем, становить 4 235,57 грн. (1,5 % ціни позову).

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яке обґрунтовано відсутністю коштів на банківських рахунках позивача, відсутністю ліквідного майна та нездійсненням фінансово-господарської діяльності з жовтня 2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", підставою застосування механізму відстрочення сплати судового збору є: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або, 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або, 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, виходячи з аналізу ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи відомості щодо заявника та предмету спору, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для відстрочення сплати судового збору у відповідності до Закону України "Про судовий збір", а отже клопотання про відстрочення сплати судового збору є необґрунтованим та безпідставним.

Згідно ст. 174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант-УТН" - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - до 02 вересня 2019 року шляхом надання до суду: 1) належних доказів (первинних документів) на підтвердження здійснення господарської операції за договором № ГУ-0439 від 09 листопада 2015 року; 2) належним чином виготовлених (такої якості, що надасть можливість ознайомитися з їх змістом) копій договору поставки № ГУ-0439 від 09 листопада 2015 року, додаткової угоди до договору та акту № 000035 приймання-передачі до договору поставки; 3) доказів направлення відповідачу доданих до позовної заяви документів (копії додаткової угоди до договору та протоколу № 20/02-1 загальних зборів учасників ТОВ "Гарант-УТН") листом з описом вкладення; 4) документу про сплату судового збору в розмірі 4 235,57 грн.

Попередити позивача, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, є підставою для її повернення (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 20 серпня 2019 року.

Суддя Н.В. Калініченко