ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1398/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Кузнецов В.О., Вечірко І.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.08.2019 р., у зв`язку з відпусткою судді Верхогляд Т.А., судді Білецької Л.М. - членів колегії суддів, визначених протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2019)

секретар судового засідання Кисельов Є.О.

За участю представників сторін:

від позивача за зустрічним позовом: Прожуган Д.С., ордер серія ДП№2217/030 від 06.06.2019р., адвокат;

від відповідача за зустрічним позовом: Данильченко О.О., довіреність №4893-К-О від 12.11.2018 р., адвокат;

від позивача за зустрічним позовом: Кривошеєва Н.В., ордер серія ДП№2385/004 від 13.05.2019 р., адвокат.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2019р., суддя Панна С.П., у справі №904/1398/19

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ", м. Дніпро

до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

про визнання недійсним договору

у справі

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 824 754,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" про стягнення заборгованості в розмірі 9 824 754,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язання відповідачем за кредитним договором №КГ-473Г від 05.05.2011р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 прийнято справу № 904/1398/19 до свого провадження за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання, яке відбудеться 14.05.2019р.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України в строк до 18.04.2019р.

Вказану ухвалу суду від 10.04.2019 відповідач отримав 26.04.2019р.

09.07.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява (вх.№3012/19 від 09.07.2019р.) Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" про визнання недійсним договору від 16.12.2016р. про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011р., укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2019р. у справі №904/1398/19 повернуто зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" до Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011р., укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" і додані до неї документи без розгляду на підставі частин 1 та 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду обґрунтована тим, що зустрічна позовна заява подана 09.07.2019р., тобто з порушенням строку встановленого судом для подання зустрічного позову відповідно до ст. 180 ГПК України, який закінчився 13.05.2019р. Тому місцевий суд дійшов висновку про повернення останньої без розгляду.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду, справу направити на для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права (ст. 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод) та неправильним застосуванням норм процесуального права (ст.ст.180, 119 ГПК України).

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що зустрічний позов пред`явлено про визнання недійсним договору від 16.12.2016 року про внесення змін до кредитного договору № КГ-473Г від 05.05.2011 року, укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та Приватним акціонерним товариством «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» в частині - Абзац другий п.4.3.:«Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту».

Позивач вважає, що абз.2 п.4.3 договору про внесення змін до кредитного договору №КГ- 473Г від 05.05.2011 року підлягає визнанню недійсним з наступних підстав.

Аналіз пунктів Договору про внесення змін від 16.12.2016 року свідчить про суперечність та невизначеність питання щодо сплати процентів за спірним Договором. Оскільки основний пункт щодо сплати процентів - А.8 - не містить посилань на п.4.3. або застережень щодо незастосування щоквартальної сплати процентів у разі дострокового погашення суми кредиту. П.7.3., на який посилання у п.А.8 - визначає, що Банк є платником податку на прибуток на загальних підставах. Абзац перший п.4.3. також визначає сплату процентів за п.А.8, тобто щоквартально, 25-го числа, починаючи з 25.03.2019 року. За таких обставин визначення інших умов сплати процентів, вказаних у абзаці другому п.4.3. не відповідає волі сторін, та не спрямований на настання правових наслідків.

При цьому, скаржник посилається на те, що ПрАТ «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» при погашенні кредиту 17.08.2018 року на суму 40 250,00 грн. достроково розраховував, що проценти за спірним договором буде погашати у відповідності до умов п.А.8, тобто починаючи з 25.03.2019 року, щоквартально, по 30.12.2021 року включно (Додаток № 1 до спірного Договору). Не потребує доказу, що сума заявлених до стягнення на сьогодні Банком процентів (понад 9 млн.грн.) більш ніж у 200 разів перевищує суму заборгованості за кредитом. ПрАТ «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» здійснено було дострокове погашення виключно при наявності п.А.8 та впевненості погашення процентів у відповідності до графіку по 30.12.2021 року.

Вказані обставини (що є предметом зустрічного позову), на думку скаржника, є суттєвими, оскільки, як вказано вище, первісний позов пред`явлено саме про стягнення процентів за спірним Договором, і у разі задоволення зустрічного позову у первісному буде відмовлено, бо строк сплати процентів не настав, погашення повинно буде відбуватись згідно графіку, визначеному Додатком 1, по 30.12.2021 року включно.

За твердженням скаржника, при поверненні зустрічної позовної заяви суд не прийняв до уваги викладене, та ту обставину, що розгляд зустрічного позову з первісним є доцільним та об`єктивно необхідним. Тому, вважаємо, суд неправильно застосував ст.180 ГПК України.

Скаржник посилається на те, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі взагалі не розглянув питання поновлення строку подання зустрічного позову, чим порушив ст.119 ГПК України. Доводи ПрАТ «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» щодо поважності причин пропуску строку та наявності підстав для його поновлення судом не спростовано. В той час, згідно оскаржуваної ухвали, пропуск строку був єдиною підставою для повернення позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" просить суд апеляційну скаргу ПрАТ ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду залишити без змін, оскільки імперативні приписи ч. 8 ст. 165, ст. 180 та ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява ПрАТ «ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ» обґрунтовано залишена без розгляду як така, що подана за межами встановленого законом строку.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачем і відповідачем можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 46 та ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач, крім прав та обов`язків, визначених у ст. 42 цього Кодексу, має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов - це позов, що подається відповідачем до позивача для одночасного розгляду з первісним позовом. Право подання зустрічного позову має лише відповідач. Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (ч.ч. 1-4 ст. 180 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, справа перебуває на розгляді в суді першої інстанції з квітня 2019 року. Під час розгляду справи за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання на 14.05.2019р. (ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 у справі).

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України в строк до 18.04.2019р.

18.04.2019р. надійшла заява відповідача №259-1/2019 від 18.04.2019 про продовження процесуальних строків для надання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухвалу суду від 10.04.2019 отримав 26.04.2019р. відповідно до поштового повідомлення (а.с.130, т.1).

11.05.2019 від відповідача надійшов відзив на позов №271/1-1/2019 від 26.04.2019р., в якому останній просив господарський суд відмовити позивачу повністю у позовних вимогах.

09.07.2019 до суду надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" про визнання недійсним договору від 16.12.2016р. про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011р., укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ".

Отже, відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом поза межами строку, визначеного ч.1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки строк для надання відповідачу відзиву на позовну заяву, який є одночасно строком для подання зустрічного позову.

Згідно з частиною 6 статті 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин 1 та 2 цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на викладене, колегія суддів поділяє висновки суду першої інстанції, що подання ПрАТ "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" зустрічної позовної заяви 09.07.2019 суперечить приписам ч. 1 ст. 180 ГПК України.

Частиною 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Зазначене право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, встановлених процесуальним законодавством.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом за умови не лише їх взаємопов`язаності, а й доцільності їх спільного розгляду.

Зокрема, первісний та зустрічний позов можуть виникати з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову. Однак наявність саме таких обставин, не є обов`язковою та достатньою передумовою для висновку про доцільність спільного розгляду зазначених позовів.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 28.11.2018 по справі №910/4360/18.

Згідно первісних позовних вимог Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" заборгованості в розмірі 9 824 754,67 грн., у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання відповідачем за кредитним договором №КГ-473Г від 05.05.2011р.

Крім того, необхідно зауважити, що під час розгляду первісного позову відповідачем ПрАТ "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" подавались до місцевого суду наступні клопотання: 13.05.2019р. - про витребування доказів у Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК": оригінал договору застави майна №б/н від 17.11.2011р. та всіх наступних змін до нього для огляду судом, та належним чином посвідчені копії; 21.05.2019р. - про витребування у позивача доказів повноважень на підписання змін до кредитного договору №КГ-473Г від 05.05.2011р.; 06.06.2019р. - про призначення судової економічної експертизи, з підстав необґрунтованості нарахування позивачем процентів за спірним договором.

Для вирішення спору у даній справі суду необхідно встановити наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом. З цією метою судом було витребувано відповідні докази, проте в призначені судової економічної експертизи відмовлено, оскільки що умовами кредитного договору №КГ-473Г від 05.05.2011р. встановлено порядок розрахунку процентів за користуванням кредитом, а тому не має необхідності застосування спеціальних знань для проведення розрахунку.

В той же час, за зустрічною позовною заявою Приватне акціонерне товариство "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" просить суд визнати недійсним договір від 16.12.2016р. про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011р., укладеного між Акціонерним товариством комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Приватним акціонерним товариством "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ".

Колегія суддів зазначає, що для вирішення спору про визнання недійсним договору від 16.12.2016р. про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011р., суду слід дослідити інші обставини, зокрема дотриманням вимог законодавства при укладені спірного договіру.

Тобто, зустрічний та первісний позов не пов`язані між собою підставами виникнення та засобами доказування і їх спільний розгляд недоцільним, а тому вимоги заявлені у зустрічній позовній заяві повинні вирішуватися в окремому позовному провадженні.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що первісні позовні вимоги, які полягають саме у стягненні заборгованості за процентами за користування кредитом та зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договір від 16.12.2016р. про внесення змін до кредитного договору № КГ-473 від 05.05.2011р. не є таким по відношенні до первісного позову в розумінні ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

Слід зазначити, що конструкція частини 2 статті 180 ГПК України вказує на її імперативність, тобто суд позбавлений у даному випадку широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову. Умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

Колегія суддів зазначає про недоцільність спільного розгляду заявленого відповідачем зустрічного позову з первісним позовом у даній справі.

Так, апеляційний суд зважає на те, що первісний позов про стягнення заборгованості, які спричинені неналежним виконанням зобов`язання відповідачем за кредитним договором №КГ-473Г від 05.05.2011р. ґрунтується на підставі ст.ст. 509, 526, 530, 531, 610, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.67, 173, 375, 193 ГК України, ст.ст.4,5,12,20, 27,162,163,164 ГПК України. В той час, зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на вимогах ст.ст.180, 127 ГПК України, ст.ст.203,215 ЦК України.

Необхідно зазначити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє відповідача права звернутися до господарського суду з окремим позовом у загальному порядку і захистити свої права.

З урахуванням встановленого, на підставі ретельного дослідження норм процесуального права, яким регулюється питання щодо подання зустрічної позовної заяви, місцевим господарським судом правомірно повернув зустрічну позовну заяву.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ГАРАНТ МЕТИЗ ІНВЕСТ" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2019р. у справі №904/1398/19 - залишити без змін.

Справу направити на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.08.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.О. Вечірко