УХВАЛА

21 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6968/16

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Ткаченко Н.Г.

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 та додані до неї матеріали

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019

та ухвалу Господарського суду м. Києва 27.03.2019

за заявою ОСОБА_1

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Держпродспоживслужба України, як орган управління Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу

у справі № 910/6968/16

за заявою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз"

до Державного підприємства "Укрветсанзавод"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду м. Києва 27.03.2019 у справі № 910/6968/16.

Ухвалою Касаційного господарського суду від у складі Верховного Суду 25.07.2019 у справі № 910/6968/16 витребувано із Господарського суду м. Києва / Північного апеляційного господарського суду оригінали матеріалів за заявою ОСОБА_1 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу разом з оригіналами оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій, що розглянуті в межах справи № 910/6968/16 банкрутство та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження, залишення касаційної скарги без руху або повернення без розгляду касаційної скарги, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначені вище судові рішення до надходження до Касаційного господарського суду витребуваних матеріалів в межах справи № 910/6968/16.

Витребувані матеріали справи 910/6968/16 у 4-х томах надійшли до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 12.08.2019 .

Перевіривши матеріали справи, касаційну скаргу ОСОБА_1 та додані до неї матеріали, судом встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам ГПК України

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги ОСОБА_1 не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі .

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.1 Законом України "Про судовий збір", судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Стаття 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює розміри ставок судового збору.

Стаття 5 цього Закону в певних випадках передбачає звільнення від сплати судового збору.

Як вбачається із касаційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що в силу закону вона звільнена від сплати судового збору, оскільки відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються: 1) позивачі -у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній до 01.09.2015, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Проте, з 01.09.2015 ця категорія пільговиків звужена. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є такими, які дають підстави для звільнення його від сплати судового збору, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Порядок та строки виплати заробітної плати визначені в ст. ст. 115, 116, 117 КЗпП України.

Структура заробітної плати визначена ст.2 Закону України "Про оплату праці", за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, на підставі ст.2 Закону України "Про оплату праці" структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713 (далі - Інструкція № 114/8713), розробленої відповідно до Закону України від 17 вересня 1992 року N 2614-XII «Про державну статистику» та Закону України «Про оплату праці» з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).

Відповідно до п. 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу є іншим видом виплат, який врегульований Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995, згідно з яким обчислення середньої заробітної плати для оплати вимушеного прогулу проводиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України "Про оплату праці", тобто стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимога про стягнення оплати за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, а тому не може буди віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких, згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не сплачується (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №728/2955/18 від 10.01.2019).

У контексті визначення розміру судового збору за подання касаційної скарги "ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви" має визначатися за розмірами ставок, встановленими ст. 4 Закону України "Про судовий збір" на момент пред`явлення відповідного позову, без пільг, визначених ст.5 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційних скарг у справі про банкрутство сплачується 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , зокрема, просила суд стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 202 796,92 грн. , а отже, при поданні касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 6 083,90 грн. (202 796,92*1,5%*200%)

Відповідно до ст.3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відтак, оскаржуючи до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції від 27.03.2019 у справі № 910/6968/16 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 6 083, 90 грн.

При цьому, суд звертає увагу скаржника, що листом Державної казначейської служби України від 18.06.2018 №05-12/1731-6167 визначено реквізити для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: - Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);- Рахунок отримувача: 6007;- Код банку отримувача (МФО): 899998;-Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";- Символ звітності банку: 207.

Крім того, у платіжному дорученні на безготівкове перерахування судового збору, квитанції установи банку про прийняття платежу готівкою які додаються до позовної заяви (заяви, скарги) мають міститься відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором із зазначенням номеру справи у межах якої подається відповідна позовної заяви (заяви, скарги) та дата судового рішення яке оскаржується.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі ст. 292 ГПК України, касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2019 у справі № 910/6968/16 підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху, а саме, надання доказів, що підтверджують доплату судового збору у розмірі 6 083,90 грн.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано встановлений у ч. 2 ст.174 ГПК України строк на усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст.292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги), враховуючи майновий стан сторони, суд, за клопотанням особи, яка подає скаргу, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 288, 290, 291, 292 ГПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2019 у справі № 910/6968/16 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме, надати докази сплати судового збору у розмірі 6 083,90 грн.

3.Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду Ткаченко Н.Г.

у складі Верховного Суду