УХВАЛА

м. Київ

21.08.2019Справа № 910/7057/19

За позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до Фізичної особи - підприємця Нечіпоренко Ганни Олександрівни

про стягнення 191 026, 24 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Нечіпоренко Ганни Олександрівни (далі - відповідач) про стягнення 191 026, 24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором від 18.09.2018 в частині своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Одночасно до позовної заяви позивачем подано клопотання про розгляд даної справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2019 у справі № 910/7057/19 позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

24.06.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/7057/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30.07.2019 року.

10.07.2019 року через систему «Електронний суд» представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 30.07.2019 року оголошено перерву до 13.08.2019 року.

У судове засідання 13.08.2019 року представники сторін не з`явились, проте на електронну адресу суду представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України та розгляд означеної заяви без представника позивача у судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.08.2019 року оголошено перерву до 21.08.2019 року.

Представники сторін у судове засідання 21.08.2019 року не з`явились, про причину неявки суд не повідомили.

Судом розглянуто подану позивачем 13.08.2019 року заяву про залишення позову без розгляду та вирішено відмовити в її задоволенні, враховуючи наступне.

Так, положеннями пункту 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

В даному випадку, перше судове засідання у даній справі відкрито 30.07.2019 року, у зв`язку з чим розпочався розгляд даної справи по суті.

З огляду на вищевикладене, оскільки заява позивача про залишення позову без розгляду подана після початку розгляду справи по суті, суд відмовляє у її задоволенні.

Водночас, суд вважає за необхідне залишити даний позов без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 4 частини четвертої статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, наведений пункт передбачає дві окремі підстави залишення позову без розгляду, розділені сполучником «або»:

1. позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору,

2. позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд зазначає, що вказані норми процесуального законодавства не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене не стосується лише випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

З аналізу вищевказаних норм процесуального права вбачається, що положення частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України є повністю автентичними другій підставі залишення позову без розгляду, передбаченій пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, а саме, коли позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В свою чергу, комплексний аналіз наведених ч. 1, п. 1 ч. 2, ч.ч. 3, 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу свідчить, що застосування судом ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а отже і другої підстави залишення позову без розгляду, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, можливе лише за умови, що позивача належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, в якому його позов залишається без розгляду.

Судом встановлено, що у даній справі про час та місце судового засідання 13.08.2019 року представник позивача був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою його представника від 30.07.2019 року.

Про час та місце судового засідання 21.08.2019 року позивач також був повідомлений належним чином.

Зокрема, суд зазначає, що порядок виклику учасників справи у судове засідання визначено статтею 120 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суд здійснює виклик учасників справи шляхом вручення ухвали господарського суду про дату, час та місце судового засідання в порядку, передбаченому статтею 242 Господарського процесуального кодексу України.

З аналізу положень статті 242 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що копію ухвали господарського суду про дату, час та місце судового засідання суд надсилає в електронній формі у порядку, встановленому законом (за наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, якщо такої адреси в особи немає.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (частина 6 статті 120 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд не позбавлений можливості одночасно із направленням відповідної ухвали викликати зазначених осіб у судове засідання телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

З метою належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи судом було передано телефонограму 14.08.2019 року, яка була прийнята від імені позивача його представником Савонькіною К.В .

Крім того, на виконання вищевказаних положень чинного законодавства ухвала господарського суду міста Києва від 13.08.2019 була направлена на адресу стягувача та отримана останнім 19.08.2019, що підтверджується відомостями, отриманими за допомогою функції відстеження при введенні трек-номера поштового відправлення з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта», на яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України "Про національного оператора поштового зв`язку" від 10.01.2002 № 10-р покладено виконання функцій національного оператора поштового зв`язку, і яке є розпорядником інформації щодо універсальних послуг поштового зв`язку (стосовно умов постачання товарів, послуг та цін на них).

Проте, позивач участі уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце їх проведення повідомлений належним чином (рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та телефонограмою), заяви про розгляд справи за його відсутності від позивача не надходило.

Приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України неявка представника позивача в судове засідання є самостійною підставою для залишення позову без розгляду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином, представник позивача не з`явився у судове засідання 21.08.2019, не повідомив про наявність поважних причин неявки та неявка представника позивача є повторною.

Суд зазначає, що неявка позивача у судові засідання перешкоджає вирішенню спору у даній справі, оскільки відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, суд розглядає справу виключно за зверненням особи та в межах заявлених такою особою (позивачем) позовних вимог (предмету та підстав позову).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Частиною 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (частина 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України).

З наведених норм вбачається, що прийняття судом рішення у справі залежить, зокрема, від того, чи підтримує особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів (частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України), тобто позивач, заявлені власні позовні вимоги (предмет та підстави позову) станом на дату розгляду справи у суді, оскільки суд розглядає справу та, відповідно приймає рішення, виключно в межах заявлених позивачем вимог (частина 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що у зв`язку з неявкою представника позивача у судове засідання, неподанням позивачем документів, з яких би вбачалось, що позивач підтримує свої позовні вимоги, заявлені у даній справі, суд позбавлений можливості ухвалити законне та обґрунтоване рішення (з урахуванням вимог, викладених у статті 236 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В даному випадку такою невчиненою процесуальною дією є забезпечення явки представника позивача в судові засідання.

Таким чином, вказана бездіяльність позивача перешкоджає вирішенню спору та подальшому розгляду справи, що свідчить про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету (частина 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

За таких обставин, враховуючи, що суд дійшов висновку залишити позов без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача у засідання без поважних причин та неподання ним заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Нечіпоренко Гарнни Олександрівни про стягнення 191 026, 24 грн. залишити без розгляду.

2. Згідно з положеннями статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя В.С. Ломака