ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2371/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ", м. Нова Каховка, Херсонська область

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості 591 698,89 грн

за зустрічним позовом Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ", м. Нова Каховка, Херсонська область

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 12 174,02 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача (за первісним позовом) : не з`явився

від відповідача (за певірсним позовом) : не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 591 698,89 грн, з яких: 526 334,40 грн сума основного боргу, 26 316, 72 грн штраф, 6 763,34 грн інфляційне збільшення, 29 757, 58 грн штрафні санкції, 2 526,85 грн 3% річних.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

26.08.2019 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафу та зазначає, що позивачем не вірно нараховано пеню та інфляційні втрати.

Акціонерне товариство "ДНІПРОВАЖМАШ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" і просить суд стягнути штрафні санкції у розмірі 12 174,02 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2019 вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 15.07.2019.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019 відкладено розгляд справи на 31.07.2019.

17.07.2019 представник позивача (за первісним позовом) подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 542 625,68 грн, з яких: 456 334,40 грн сума основного боргу, 22 816,72 грн штраф, 10 797,68 грн інфляційне збільшення, 48 541,58 грн пеню, 4 135,30 грн 3% річних.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 оголошено перерву на 20.08.2019.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалася на носій CD-R №1010827АН29398.

У судовому засіданні 20.08.2019 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача (за первісним позовом)

Позивач (за первісним позовом) вказує на неналежне виконання відповідачем (за первісним позовом) умов договору на поставку товарів №1719 від 10.01.2019, а саме, позивачем (за первісним позовом) поставлено товар відповідачу (за первісним позовом), однак останній його не оплатив у повному обсязі.

Позивачем (за первісним позовом) нараховано пеню у розмірі 48 541,58 грн, 3% річних у розмірі 4 135,30 грн, інфляційні втрати у розмірі 10 797,68 грн та штраф у розмірі 22 816,72 за неналежне виконання відповідачем (за первісним позовом) договору поставки.

Позивач (за первісним позовом) ґрунтує свої вимоги на статтях 525-530, 549, 610-613, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача (за первісним позовом)

Відповідач (за первісним позовом) зазначає, що пунктом 5.2 договору передбачено що за відмову від оплати виготовленого на замовлення товару покупець сплачує штраф у розмірі 5% від вартості виготовленого товару. Але, відповідач (за первісним позовом) вказує на те, що він жодним чином не відмовляється від оплати товару, а навпаки, здійснює систематичні платежі, останнім здійснено оплату на 220 000,00 грн. Тому, позовні вимоги про стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідач (за первісним позовом) вважає, що враховуючи періодичність платежів та період розрахунку позивача (за первісним позовом), розмір інфляційних втрат складає 0,00 грн.

Також, відповідач (за первісним позовом) зазначає, що поставка товару була здійснена не 11.03.2019, як зазначено в позові, а 12.03.2019, що підтверджується видатковою накладною № ВП00000122 від 11.03.2019 зі штампом про фактичну поставку товару, з цього слідує, що нарахування пені має починатися з 12.04.2019.

Позиція позивача (за зустрічним позовом)

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем (за зустрічним позовом) умов договору на поставку товарів №1719 від 10.01.2019, в частині своєчасної поставки товару, а саме відповідно до пункту 5 Специфікації до договору встановлено, що строк поставки 55 календарних днів з дати підписання договору. Тобто, останньою датою поставки товару є 06.03.2019. Але, відповідачем (за зустрічним позовом) здійснено поставку лише 12.03.2019.

Позивачем (за зустрічним позовом) нараховано на підставі пункту 5.3 договору пеню у розмірі 12 174,02 грн за неналежне виконання відповідачем (за зустрічним позовом) договору поставки.

Позиція відповідача (за зустрічним позовом)

Відповідач (за зустрічним позовом) не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на зустрічний позов, усно зазначив про те, що визнає порушення з його боку строків поставки.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

10.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" (далі-постачальник) та Акціонерним товариством "ДНІПРОВАЖМАШ" (далі-покупець) було укладено договір на поставку товарі № 1719, копія якого міститься в матеріалах справи (арк.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити в обумовлені терміни покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно пункту 1.2 договору, асортимент, номенклатуру і обсяг товару, що поставляється за цим договором визначається відповідними специфікаціями.

Термін поставки товару (партії) вказується в кожній окремій специфікації, які є невід`ємною частиною договору (пункт 2.2 договору).

Сторонами була підписана Специфікація № 1 від 10.01.2019, в якій сторони дійшли згоди про асортимент, номенклатуру, ціну, строк та умови оплати товару, що поставляється за цим договором (арк.с.11).

Пунктом 2 Специфікації передбачено, що загальна вартість товару, що поставляється 676 334,40 грн.

Відповідно до пункту 5 специфікації, строк поставки 55 календарних днів з дати підписання договору.

Термін поставки товару (партії) вказується в кожній окремій специфікації, які є невід`ємною частиною договору (пункт 2.2 договору).

Позивачем (за первісним позовом) 12.03.2019 поставлено товар відповідачу (за первісним позовом) на загальну суму 676 334,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № ВП00000122 від 11.03.2019 зі штампом АТ «Дніпроважмаш» про день фактичної поставки товару (арк.с.63).

Згідно з пунктом 4.4 договору, оплата за товар здійснюється за безготівковим розрахунком, у розмірі 100% вартості товару (партії), які покупець оплачує протягом 30-ти календарних днів з дня фактичного відвантаження товару покупцеві.

Відповідно до пункту 6 Специфікації, умови оплати у термін до 30 календарних днів з моменту поставки.

Позивачем (за первісним позовом) було направлено на адресу відповідача (за первісним позовом) претензію, в якій просить оплатити заборгованість у розмірі 676 334,40 грн (арк.с.14).

Відповідач (за первісним позовом) оплатив частково товар на суму 220 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, заборгованість відповідача (за первісним позовом) перед позивачем (за первісним позовом) становить 456 334,40 грн.

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо суми основного боргу за первісним позовом

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 4.4 договору та 6 Специфікації, строк оплати поставленого товару є таким, що настав 11.04.2019.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло. Відповідач (за первісним позовом) не заперечує щодо суми основного боргу. Факт поставки підтверджує.

Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача (за первісним позовом) щодо стягнення з відповідача (за первісним позовом) заборгованості за поставлений товар у розмірі 456 334,40 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені за первісним позовом

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.1 договору, за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми поставленої продукції, за кожен день прострочення, але не більше 5% вартості продукції.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем (за первісним позовом) своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем (за первісним позовом) останньому нараховано пеню у розмірі 48 541,58 грн за період з 10.04.2019 по 10.07.2019.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем (за первісним позовом) не вірно взято період, оскільки прострочка починається з 12.04.2019, тоді як позивачем (за первісним позовом) нараховано пеню з 10.04.2019 та не враховано пункт 5.1 договору, з якого вбачається, що покупець сплачує постачальнику пеню не більше 5% вартості продукції.

Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача (за первісним позовом) становить 33 816,72 грн.

Щодо суми штрафу за первісним позовом

Позивач (за первісним позовом) на підставі пункту 5.2 договору нарахував відповідачу (за первісним позовом) штраф 5% у розмірі 22 816,72 грн.

Відповідно до пункту 5.2 договору, за відмову від оплати виготовленого на замовлення товару покупець сплачує штраф у розмірі 5% від вартості виготовленого товару.

Відтак, можливість застосування такої міри відповідальності пов`язана з певною дією - відмовою від оплати поставленого товару.

Доказів письмової відмови відповідача (за первісним позовом) від оплати отриманого товару матеріали справи не містять. Навпаки, матеріали справи містять докази часткової та систематичної оплати відповідачем (за первісним позовом) отриманого товару на суму 220 000,00 грн. Порушення строків оплати саме по собі не свідчить про відмову від оплати товару.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення штрафу з відповідача (за первісним позовом) задоволенню не підлягають.

Щодо суми 3% річних за первісним позовом

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач (за первісним позовом) заявив вимогу про стягнення з відповідача (за первісним позовом) 3% річних у розмірі 4 135,30 грн за період з 10.04.2019 до 10.07.2019.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що позивачем (за первісним позовом) не вірно взято період, оскільки прострочка оплати починається з 12.04.2019, тоді як позивачем (за первісним позовом) нараховано пеню з 10.04.2019.

Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача (за первісним позовом) становить 4 024,12 грн. В іншій частині 3% річних слід відмовити.

Щодо суми інфляційних втрат за первісним позовом

Керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, позивач (за первісним позовом) заявив вимогу про стягнення з відповідача (за первісним позовом) інфляційних втрат у розмірі 10 797,68 грн за період квітень липень 2019.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

З наданого позивачем (за первісним позовом) розрахунку інфляційних втрат вбачається, що при здійсненні нарахування інфляційних втрат були враховані лише місяці, в яких мала місце інфляція, а місяці, в яких мала місце дефляція (червень липень 2019) не були враховані позивачем (за первісним позовом), що не відповідає правилам розрахунку індексу інфляції.

Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що зазначений позивачем (за первісним позовом) період квітень липень 2019 інфляція відсутня.

Відтак, позовні вимоги позивача (за первісним позовом) щодо стягнення з відповідача (за первісним позовом) інфляційних втрат у розмірі 10 797,68 грн не підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача (за первісним позовом) підлягають задоволенню частково, а саме: 456 334,40 грн основний борг, 33 816,72 грн пеня та 4 024,12 грн 3% річних.

Щодо зустрічного позову

Відповідно до пункту 5 специфікації, строк поставки 55 календарних днів з дати підписання договору.

Враховуючи, що договір було підписано 10.01.2019, останнім днем поставки товару є 06.03.2019.

Відповідачем (за зустрічним позовом) поставлено товар позивача (за зустрічним позовом) 12.03.2019 на загальну суму 676 334,40 грн, що підтверджується видатковою накладною № ВП00000122 від 11.03.2019 зі штампом АТ «Дніпроважмаш» про день фактичної поставки товару (арк.с.63).

Отже, відповідачем (за зустрічним позовом) поставлено товар позивачу (за зустрічним позовом) із прострочкою.

Відповідно до пункту 5.3 договору, за прострочення поставки або недопоставку товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,3% від суми не поставленої продукції, за кожен день прострочення, але не більше 5% вартості продукції.

Позивачем (за зустрічним позовом) нараховано відповідачу (за зустрічним позовом) пеню у розмірі 12 174,02 грн за період з 07.03.2019 по 12.03.2019.

Відповідно до пункту 5.3 договору, за прострочення поставки або недопоставку товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,3% від суми не поставленої продукції, за кожен день прострочення, але не більше 5% вартості продукції.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає що він є не правильним, оскільки позивачем (за зустрічним позовом) враховано у період день фактичної поставки товару -12.03.2019.

Здійснивши перерахунок, суд дійшов висновку, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача (за зустрічним позовом) становить 10 145,02 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судові витрати позивача (за первісним позовом) у розмірі 7 412,63 грн слід покласти на відповідача (за первісним позовом) та судові витрати позивача (за зустрічним позовом) у розмірі 1 600,83 грн слід покласти на відповідача (за зустрічним позовом) пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до частини 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи частину 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що сума судового збору у розмірі 5 811,80 грн. покладається на відповідача (за первісним позовом).

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49600, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3, ідентифікаційний код 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 35, ідентифікаційний код 39581767) 456 334,40 грн основний борг, 33 816,72 грн пеню, 4 024,12 грн 3% річних та 5 811,80 грн судовий збір.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "НКЕМЗ" (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Першотравнева, 35, ідентифікаційний код 39581767) на користь Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49600, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3, ідентифікаційний код 00168076) 10 145,02 грн пеню.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 29.08.2019

Суддя Я.С. Золотарьова