УХВАЛА

м. Київ

14.08.2019Справа № 910/4881/18

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу»
на діїприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича
у справі № 910/4881/18
за позовом Акціонерного товариства «Калцекс»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу», 2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України
провизнання недійсними патентів на корисні моделі та зобов`язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників процесу:

від позивача (стягувача)не з`явилися
від відповідача-1 (скаржника)Панасенко О.О.
від відповідача-2 не з`явилися
приватний виконавецьКрайчинський С.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 у справі №910/4881/18 позов задоволено повністю; визнано недійсним патент України №120761 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмологічної дії «Морфін», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708003 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); визнано недійсним патент України №120762 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Діазепам», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708004 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); визнано недійсним патент України №120763 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Промедол», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708005 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); визнати недійсним патент України №120764 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Фентаніл», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» (заявка від 01.08.2017 №u201708006 з дати публікації відомостей про заявку, тобто з 10.11.2017 (бюлетень №21); зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120761 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмологічної дії «Морфін», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу»; зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120762 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Діазепам», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу»; зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120763 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Промедол», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу»; зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України опублікувати у офіційному бюлетені «Промислова власність» інформацію про визнання недійсним патенту України №120764 на корисну модель «Лікарський препарат знеболювальної та спазмалогічної дії «Фентаніл», власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу».

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі №910/4881/18 частково задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» на користь Kalceks, AS (Akciju sabiedriba «Kalceks»; Акціонерного товариства «Калцекс») витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 337665,08 грн, витрати на проведення експертиз у розмірі 24404,00 грн та судовий збір у розмірі 14096,00 грн. В іншій частині у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 та додаткове рішення від 06.07.2018 у справі №910/4881/18 залишено без змін.

31.10.2018 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 та додаткового рішення від 06.07.2018 у справі №910/4881/18 видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2018, додаткове рішення від 06.07.2018 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2018 у справі №910/4881/18 залишено без змін.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 задоволено заяву позивача про розподіл судових витрат та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» на користь Акціонерного товариства «Калцекс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 283286,32 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі №910/4881/18 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії Premier MFO Overseas Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018.

08.04.2019 на виконання додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2019 у справі № 910/4881/18 видано відповідний наказ.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 у справі №910/4881/18 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії ZN Ukraine Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2018 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018.

11.06.2019 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, в якій скаржник просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2019 ВП №59306486 та про арешт коштів боржника від 07.06.2019, винесеної в межах виконавчого провадження №59306486;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича усунути порушення шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Скарга мотивована тим, що оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника не відповідають вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За приписами ч. 1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Однак, з огляду на те, що на момент надходження скарги матеріали справи були скеровані до Північного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Компанії ZN Ukraine Limited на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2018, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 відкладено вирішення питання про прийняття скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» до повернення матеріалів справи №910/4181/18 до Господарського суду міста Києва.

Постановами Верховного Суду від 11.07.2019 касаційні скарги Компанії ZN Ukraine Limited та Компанії Premier MFO Overseas Limited залишено без задоволення, а ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 та від 12.03.2019 у справі №910/4881/18 - без змін.

Матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2019 судове засідання для розгляду скарги призначено на 14.08.2019.

13.08.2019 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича надійшли заперечення на скаргу, в якій приватний виконавець вказує, що у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження зазначена інформація про наявність коштів на рахунках боржника, які відкриті в банківських установах, місцезнаходженням яких є місто Київ, а тому дії приватного виконавця щодо визначення підвідомчості та відкриття виконавчого провадження, були здійснені у межах та спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження».

До заперечень приватним виконавцем додано копії матеріалів виконавчого провадження №59306486.

14.08.2019 до початку судового засідання через відділ діловодства суду від скаржника надійшли пояснення, в яких скаржник скаргу підтримує та наголошує, що наявність розрахункового рахунку в банку, місцезнаходження якого зареєстровано у м.Києві, не є тотожним місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріалами виконавчого провадження не підтверджується наявність на вказаному картковому рахунку грошових коштів, належних позивачу.

У судове засідання, призначене на 14.08.2019, представник скаржника з`явився, скаргу підтримав.

Приватний виконавець у судове засідання з`явився, проти задоволення скарги заперечував.

Стягувач представників у судове засідання не направив, пояснень по суті скарги не надав, своїм правом не скористався.

За приписами ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника та приватного виконавця, суд відзначає таке.

07.06.2019 Акціонерне товариство «Калцекс» (Kalceks, AS) звернулося до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича із заявою про примусове виконання рішення, в якій стягувач просив прийняти на примусове виконання та відкрити виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 №910/4881/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» на користь Kalceks, AS витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 283286,32 грн; терміново накласти арешт на грошові кошти, на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми боргу; здійснити перевірку майнового стану боржника; направити запит щодо надання звіту про фінансовий стан боржника; здійснити перевірку щодо здійснення боржником фінансових операцій та отримання доходів; звернути стягнення на майно боржника, яке перебуває у інших осіб; провести всі інші відповідні заходи примусового виконання, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича від 07.06.2019 ВП №59306486 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 у справі №910/4881/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» на користь Kalceks, AS витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 283286,32 грн.

Також 07.06.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Крайчинським Сергієм Станіславовичем винесено постанову ВП №59306486, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): № НОМЕР_1 в ПАТ «Промінвестбанк» код банку (МФО) 300012 м. Київ пpов. Шевченка, 12 №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 в АТ «ПУМБ» код банку (МФО) 334851 м. Київ вул. Андріївська, 4 № НОМЕР_5 в АТ «ОТП БАНК» код банку (МФО) 300528 м. Київ вул. Жилянська, 43 № НОМЕР_6 в АТ «Укрексімбанк» код банку (МФО) 322313 м. Київ вул. Антоновича, 127 №№ НОМЕР_7 в АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» код банку (МФО) 305749 м. Київ вул. Жилянська, буд.32 № НОМЕР_8 в АТ «АЛЬФА-БАНК» код банку (МФО) 300346 м.Київ вулиця Десятинна, 4/6 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» адреса: 61013, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 22, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 311614,95 грн.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2019 ВП №59306486 суперечить ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки станом на дату відкриття виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» зареєстровано та здійснює свою діяльність за адресою: 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 22. Виходячи з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження передує постанові про арешт коштів боржника, остання, за твердженням скаржника, є так само прийнятою з порушенням вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця, приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

За змістом ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Виконавчим округом приватного виконавця Крайчинського Сергія Станіславовича є місто Київ, що посвідчення приватного виконавця №0048 від 20.06.2017 та відомостями, наявними в Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Матеріалами справи підтверджується, що станом на момент винесення оскаржуваних постанов місцезнаходженням боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» була така адреса: 61013, Харківська обл., місто Харків, вулиця Шевченка, будинок 22.

Разом з тим, з положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» слідує, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, боржниками за якими є юридичні особи, або за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника і при цьому стягувачі мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення.

Отже, якщо місцезнаходження майна боржника-юридичної особи розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач вказав, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» є відкриті рахунки в банківських установах міста Києва, а саме: в АТ «Альфа-Банк» у м.Києві, МФО 300346, р/р № НОМЕР_8 ; в ПАТ «ПУМБ», 04070, м.Київ, вул. Андріївська, буд. 4, МФО 334851, р/р НОМЕР_3 , а також надав інформацію про деякі інші рахунки боржника, відкриті в банківських установах.

Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно зі ст. 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 3.1 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з ч.ч. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного Закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію у цій справі означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України «Про виконавче провадження», у якому йдеться про «кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках».

В ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №905/3542/15.

Таким чином, оскільки у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження була зазначена інформація про наявність коштів на рахунках боржника, які відкриті у банківських установах із місцезнаходженням у місті Києві (що в подальшому знайшло своє підтвердження при списанні грошових коштів за платіжними вимогами приватного виконавця, виставленими саме до таких банківських установ), суд дійшов висновку, що постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2019 ВП №59306486 та про арешт коштів боржника від 07.06.2019 ВП №59306486 відповідають вимогам ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, вимоги скаржника про визнання протиправними та скасування вказаних постанов, а також про зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича усунути порушення шляхом повернення виконавчого документа стягувачу є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 231, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківське фармацевтичне підприємство «Здоров`я народу» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова