СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2019 р. Справа №905/381/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача Чумаков Д.В, посвідчення №5169 від 29.08.2018 року, свідоцтво серія ДН№5169 від 29.08.2018 року, довіреність №17/43 від 07.09.2018 року;

відповідача ОСОБА_1 ., свідоцтво серія ДН№5073 від 27.06.2018 року, довіреність №198 від 08.08.2019 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецької області, (вх.№1914Л/1-40) на рішення Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 року по справі №905/381/19,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі», м.Краматорськ, Донецька область,

про зобов`язання відповідача припинити зловживання своїми правами на відключення від енергопостачання позивача,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» про зобов`язання відповідача припинити зловживання своїми правами на відключення від енергопостачання позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на незаконне, на його думку, зловживання відповідачем своїм правом на відключення позивача від електроспоживання. Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує Конституцією України, ст.ст.47, 56, 57, 60 Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.ст. 2, 20, 161, 136, 137 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 року у справі №905/381/19 (повний текст складено і підписано 16.05.2019 року, суддя Чернова О.В.) у задоволені позову відмовлено.

Позивач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 року та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що 19.12.2008 року між позивачем як споживачем та відповідачем як постачальником був укладений договір на поставку електричної енергії №3 0200 000 за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2019 року Закону України «Про ринок електричної енергії», постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1531 від 27.11.2018 року вирішено анулювати відповідачу ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами. Отже, внаслідок анулювання ліцензії відповідача, починаючи з 01.01.2019 року у останнього відсутнє право надавати послуги з постачання електричної енергії позивачу, тобто з вказаної дати договір припинив свою дію. Після припинення дії договору з відповідачем у зв`язку з необхідністю забезпечення потреб підприємства у електричній енергії позивачем було укладено відповідний договір з певним електропостачальником. Наразі відповідач володіє правовим статусом оператора систем розподілу.

Разом з тим, відповідач у 2019 році неодноразово звертався до позивача з вимогами про обмеження електропостачання останнього, а підставами для такого обмеження зазначена наявність заборгованості позивача перед відповідачем за раніше спожиту за договором електричну енергію; право на відключення обґрунтовується положеннями п. 3.1.2 договору та п. 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №318.

Скаржник наполягає на тому, що вищевказані дії відповідача, що направлені на обмеження електропостачання позивача є незаконними. Так, відключення споживача від електропостачання за змістом п. 7.5 Правил можливе лише за наявності в нього заборгованості за електроенергію перед діючим електропостачальником та за діючим договором. Проте, відповідач на дату направлення вимог втратив статус електропостачальника, а договір на підставі якого виникла заборгованість припинив свою дію.

Апелянт зазначає, що дії відповідача порушують право позивача на безперебійне споживання електричної енергії за договором, укладеним останнім з іншим діючим електропостачальником та свідчать про зловживання відповідачем своїм правом на відключення позивача від електропостачання.

Скаржник звертає увагу на те, що підприємство позивача безпосередньо здійснює діяльність, що становить підвищену екологічну небезпеку. У складі підприємства є об`єкти, які відповідно до чинного законодавства віднесені до об`єктів підвищеної небезпеки. Таким чином, припинення постачання електричної енергії або самостійне припинення електроспоживання тягне за собою наслідки як для підприємства так і для міста в цілому і призведе до катастрофічних наслідків.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 року у справі №905/381/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі.

15.07.2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6566), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судових засіданнях 24.07.2019 року та 21.08.2019 року оголошувались протокольно перерви.

У судовому засіданні 27.08.2019 року представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача проти позиції апелянта заперечував з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.12.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (споживач) (в редакції додаткової угоди №6 від 03.01.2014 року) укладено договір про постачання електричної енергії №3 0200 000, згідно з п.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 452000 кВА, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії споживачу встановлюються на межі розподілу балансової належності електричних мереж постачальника та споживача згідно додатку №8 «Акт розмежування балансової належності електромереж і експлуатаційної відповідальності сторін» до договору по приєднанням 110 кВ «ЛИП-220-КрамТЕЦ №1,2», «ЛИП-220-Слов`янськ районна №1,2» та на межі розподілу балансової належності електричних мереж ДЕС ДП «НЕК «Укренерго» та споживача по приєднанням 22 кВ АТ-1, АТ-2.

Відповідно до п.2.1. договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

За приписами п.3.1.2. договору постачальник має право обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 цього договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ.

Розділом 6 договору визначено порядок обмеження та припинення електропостачання.

Так, п.6.1.1. договору встановлено, що постачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником: без попередження у разі: зникнення аварійних ситуацій в електроустановках Постачальника на час, що не перевищує визначеного ПУЕ для струмоприймачів споживача відповідної категорії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів; приєднання споживачем власних струмоприймачів або струмоприймачів третіх осіб до мереж постачальника поза розрахунковими засобами обліку; самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії.

Згідно з п.6.1.3. договору постачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні з дати виявлення відповідного порушення у разі: відсутності у споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок; споживання електричної енергії споживачем після закінчення строку дії цього договору; недопущення споживачем посадових осіб органів, на яких покладено відповідні обов`язки згідно з чинним законодавством, до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку електроенергії; несплати споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком «Порядок розрахунків», у тому числі платежів: за активну електричну енергію, за перетікання реактивної електричної енергії, за перевищення договірних величин споживання електроенергії, за перевищення договірних (граничних) величин споживання електричної потужності.

Цей договір набирає чинності з моменту досягнення згоди по всім суттєвим умовам договору, за умови підписання сторін всіх, перечислених у п.9.1. договору, додатків і укладається на строк до 31.12.2009 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.4. договору).

Договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

24.01.2019 року відповідач повідомленням №08-21/102 звернувся до позивача з вимогою про сплату боргу за активну електроенергію у розмірі 224368104,36 грн. та за реактивну електроенергію 273720,67 грн. у строк до 07.02.2019 року. Крім того, відповідачем зазначено, що у разі несплати останній змушений обмежити постачання електроенергії позивачу.

Вимогою №1 від 24.01.2019 року відповідач зобов`язав позивача надати доступ представникам ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» к опломбуванню комунікаційних апаратів позивача у відключеному положенні.

Повідомленням №08-37/188 від 07.02.2019 року відповідач зобов`язав позивача сплатити заборгованість за активну електроенергію в сумі 224368104,36 грн., за реактивну електроенергію 3078037,18 грн. та штрафних санкцій 94489870,00 грн. у строк до 22.02.2019 року та зазначено, що у разі несплати відповідач змушений обмежити постачання електроенергії позивачу.

11.02.2019 року відповідач надіслав позивачу повідомлення №08-24/220 з вимогою сплатити заборгованість у строк до 18.02.2019 року. Крім того, відповідачем зазначено про обов`язок позивача після безпечного завершення технологічного процесу виробництва повністю припинити споживання електричної енергії власними електроустановками шляхом виконання вимоги відповідача №2 від 11.02.2019 року про відключення приєднання споживача ПАТ «Енергомашспецсталь».

Вимогою №2 від 11.02.2019 року відповідач зобов`язав позивача надати доступ представникам ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» к опломбуванню комунікаційних апаратів ПАТ «Енергомашспецсталь» у відключеному положенні, у зв`язку з несплатою заборгованості за договором №3 0200 000 від 19.12.2008 року.

Посилаючись на зловживання відповідачем своїм правом на відключення позивача від електроспоживання, останній звернувся до суду з позовом у даній справі.

Конституція України визначає, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, де людина, її життя, здоров`я, безпека є найвищою соціальною цінністю (ст.ст.1, 3, 8 Конституції України).

Права і свободи людини є непорушними і кожному гарантується право на безпечне для життя і здоров`я довкілля (ст.ст. 21, 50 Конституції України).

Обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та забезпечення соціальної спрямованості економіки (ст.ст.13, 16 Конституції України).

Наведені положення Конституції України як акту найвищої юридичної сили є нормами прямої дії (ст.8 Конституції України).

Кодекс цивільного захисту України, Закон України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» також встановлюють та деталізують гарантії прав громадян на безпечне для життя та здоров`я навколишнє природне середовище, екологічну безпеку.

Зокрема, гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності визначається як принцип здійснення цивільного захисту населення (ст.4 Кодексу цивільного захисту населення).

Закон України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» у ст. 4 передбачає право громадян на безпечні для здоров`я і життя харчові продукти, питну воду, умови праці, навчання, виховання, побуту, відпочинку та навколишнє природне середовище.

Основними принципами охорони навколишнього природного середовища Закон України «Про охорону навколишнього природного середовища» у ст.3 визначає пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності; гарантування екологічно безпечного середовища для життя і здоров`я людей; запобіжний характер заходів щодо охорони навколишнього природного середовища;

Стаття 50 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначає, що екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей.

Екологічний захист населення є загальним принципом господарювання (ст. 6 Господарського кодексу України).

Як основоположний принцип у формуванні державної політики має місце заборона на відключення об`єктів життєзабезпечення та стратегічного значення.

З огляду на наведені вище положення Конституції України та чинного законодавства, слід відзначити, що даний принцип у формуванні державної політики зумовлений необхідністю гарантування прав громадян на екологічну безпеку.

Разом з тим, законодавство України, що регулює постачання електричної енергії, передбачає право енергопостачальної організації обмежити/припинити електропостачання споживача, не встановлюючи виключень.

Так, згідно ст. 24 Закону України «Про електроенергетику», енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Зобов`язання постачальника електричної енергії припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії у разі несплати рахунків відповідно до умов договорів, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, передбачено і п.7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року №28.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.01.2004 року №93 затверджено Порядок обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання.

Укладений між сторонами договір на постачання електричної енергії також передбачає право на обмеження та припинення електропостачання, зокрема, у разі несплати спожитої електричної енергії у терміни, встановлені додатком «Порядок розрахунків».

Наведені положення чинного законодавства та укладений між сторонами договорів, дає підстави суду для висновку про наявність права відповідача у даній справі на обмеження/припинення електропостачання позивачу.

Суд зазначає, що право на обмеження/припинення енергопостачання як і будь-яке цивільне право має певні межі окреслені законом границі діяльності управомочених осіб по реалізації можливостей, які складають зміст такого права.

На формування меж реалізації прав впливають норми моралі; вимоги розумності та добросовісності поведінки суб`єктів; мета (призначенням) права, зокрема, суб`єктивного цивільного права.

В праві відсутні чіткі нормативні орієнтири про межі суб`єктивного розсуду. Але у будь-якому випадку права надаються для задоволення своїх власних законних інтересів, а не для завдання шкоди іншим.

Зловживанням правом є особливе цивільне правопорушення, яке здійснюється управомоченою особою в ході реалізації належного їй суб`єктивного права і полягає у використанні конкретної форми його реалізації, що суперечить соціальному призначенню права та спрямоване на спричинення шкоди іншій особі.

Стаття 13 Цивільного кодексу України чітко визначає, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Суд констатує, що чинним законодавством та умовами договору передбачено право відповідача на обмеження/припинення електропостачання. Разом з тим, здійснюючи своє право, відповідач зобов`язаний утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю; закон також забороняє дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ст. 13 Цивільного кодексу України).

Проте, слід відзначити, що наразі відповідний договір постачання електричної енергії припинив свою дію і є чинним тільки в частині, що стосується розрахунків. Таким чином, обґрунтування обмеження/припинення енергопостачання умовами договору, який припинив свою дію є неправомірним.

Суд констатує, що відключення ПАТ «ЕМСС» від електропостачання призведе до відключення субспоживачів - суб`єктів господарської діяльності - споживачів, яким електрична енергія постачається постачальником електричної енергії через мережі електропередавальних організацій та технологічні електричні мережі основного споживача, до мереж якого приєднані електроустановки суб`єктів господарської діяльності - споживачів ( субспоживачів):

- відключення житлового сектора міста і селищ по приєднанням: Станкострой №1 яч.3 РП-31, Станкострой №2 яч.16 РП-31, Радгосп Ясногорівський яч. 25 ЗРУ-6, селище Ясногірка №1 яч ТП-11-6, селище Ясногорка №2 яч8 ТП-11-6 призведе до того, що населення міста залишиться без електропостачання;

- відключення електропостачання міського електротранспорту по приєднанням: тягова підстанції №1 яч.48 ЗРУ6, тягова підстанції №2 яч.12 ЗРУ6 призведе до збоїв в роботі міського тролейбуса;

- відключення промислових підприємств по приєднанням: ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» яч. №4 ОРУ-110, ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» №1 яч.44 ЗРУ-6, ПАТ «Краматорський завод важкого верстатобудування» №2 яч.33 ЗРУ-6, ПАТ «Краматорський завод металевих конструкцій» №1 яч.51 ЗРУ-6, ПАТ «Краматорський завод металевих конструкцій» №2 яч.23 ЗРУ-6, Стріла яч№РП-22, ПП «Астон» №1 яч40 ЗРУ-6, ПП «Астон» №2 яч.35 ЗРУ-6 - тягне за собою повне або часткове зупинення виробництва, поломку обладнання, загрозу життю персоналу;

- відключення призведе до зупинки роботи очисних споруд міста приєднанням: очисні споруди яч.45 ЗРУ6, камера очисних споруд яч.№5 ТП-31-5, що призведе до зупинки перекачування фекальних стоків та їх розливання по території, критичного погіршення санітарно-епідеміологічної ситуації в місті.

Крім того, відключення субабонентів в осінньо-зимовий період приведе до зупинки теплопостачання та водопостачання, замерзання трубопроводів і обладнання, їх виходу з ладу.

Відключення від електропостачання також призведе до негативних наслідків для самого підприємства-позивача, а саме:

- утворення вибухонебезпечних концентрацій газів в газових печах з централізованою подачею повітря - загроза життю людей. Так, при відключенні від електропостачання відбудеться зупинка нагрівальних і термічних печей в КПЦ-1, ТЦ, СЛЦ. При цьому на печах старої конструкції №12, 13, 21-29 КПЦ-1, №3, 5-8, 13-15 ТЦ, №3-6 СЛЦ, що працюють в ручному режимі, відбудеться припинення подачі повітря на горіння. Це може привести до загасання пальників і створення в печах вибухонебезпечної суміші «газ-повітря», що створює загрозу для життя людей і виробничого процесу;

- аварійне відключення термічних печей, необоротне порушення циклів обробки металу і масовий брак продукції;

- зупинки вантажопідйомних механізмів, які перевозять гарячий і рідкий метал, що призводить до небезпеки для життя людей і масового браку продукції;

- поломки механообробного обладнання, зупинки мінікотельних, замерзання трубопроводів і обладнання на підприємстві.

Відключення електроенергії в осінньо-зимовий період призведе до зупинки 15 мінікотельних для опалення адміністративних будівель і цехів підприємства, 3 насосних станцій, 2 оборотних циклів. В умовах низьких температур відбудеться замерзання трубопроводів і обладнання, їх вихід з ладу. Підприємство залишиться без водопостачання та теплопостачання, що призведе до зупинки виробництва.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача по припиненню/обмеженню електропостачання позивача є зловживанням правом, оскільки характеризуються ознаками відповідного цивільного правопорушення.

За приписами ч.6 ст.13 Цивільного кодексу України, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Враховуючи, що в діях відповідача суд вбачає зловживання правом на припинення/обмеження електропостачання позивача у зв`язку з недодержанням вимог, які встановлені частинами другою та третьою статті 13 Цивільного кодексу України і зобов`язують особу при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю; забороняють дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, суд вважає за необхідне зобов`язати ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» припинити зловживання своїми правами на відключення від енергопостачання ПАТ «Енергомашспецсталь».

Суд вважає за необхідне окремо підкреслити, що використання вказаного способу захисту права є ефективним та доцільним як у випадку наявного факту порушення прав інших осіб чи завдання шкоди довкіллю (дії, що здійснилася), так і у випадку можливого порушення прав інших осіб та завдання шкоди довкіллю, що характеризується реальністю та очевидністю такої загрози.

Спеціальне законодавство України у сфері охорони навколишнього природного середовища, також вказує на необхідність припинення діяльності, що завдає шкоди довкіллю. Так, забезпечення екологічної безпеки визначено як завдання законодавства про охорону навколишнього природного середовища (ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). Закон у ст. 50 передбачає, що екологічна безпека є такий стан навколишнього природного середовища, при якому забезпечується попередження погіршення екологічної обстановки та виникнення небезпеки для здоров`я людей. Екологічна безпека гарантується громадянам України здійсненням широкого комплексу взаємопов`язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, державно-правових та інших заходів. Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди навколишньому природному середовищу, може бути припинена за рішенням суду.

Частина 2 ст. 10 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також передбачає, що діяльність, яка перешкоджає здійсненню права громадян на безпечне навколишнє природне середовище та інших їх екологічних прав, підлягає припиненню в порядку, встановленому цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права. Формальний аспект принципу верховенства права означає, що держава має діяти згідно з правом та підпадати під його дію, а матеріальний (органічний) аспект полягає у тому, що існують доволі чіткі стандарти, які визначають сутність позитивного права це, насамперед, основні права людини і принципи природного права. У вузькому, буквальному розумінні, верховенство права означає визнання найвищої юридичної сили Конституції як втілення права.

Застосування вказаного принципу вимагає при прийнятті рішення керуватися положеннями Конституції України, яка визначає, що людина, її життя, здоров`я, безпека є найвищою соціальною цінністю (ст.ст.1, 3, 8 Конституції України), права і свободи людини є непорушними і кожному гарантується право на безпечне для життя і здоров`я довкілля (ст.ст. 21, 50 Конституції України), а обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України та забезпечення соціальної спрямованості економіки (ст.ст.13, 16 Конституції України).

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання ПАТ «Енергомашспецсталь», як такого, що може порушити права інших осіб та завдати шкоди довкіллю.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача щодо суті спору, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними, допустимими та достатніми доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і це призвело до прийняття невірного рішення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду від 06.05.2019 року у справі №905/381/19 скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат, які складаються з судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, то колегія суддів дійшла висновку про їх розподіл у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.1 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 06.05.2019 року по справі №905/381/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Комерційна, 8, ) припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, ), як такого, що може порушити права інших осіб та завдавати шкоди довкіллю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Комерційна, 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, ) 1921,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2019 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов