ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1390/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

заявника касаційної скарги: Сидорчук І. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019

у складі колегії суддів: Плахова О. В. (головуючого), Мартюхіної Н. О.,

Шутенко І. А.

та ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.12.2018

у складі судді Чорненької І. К.

у справі за заявою Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Донецької філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської"

про порушення провадження у справі про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

1. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.12.2018 у справі № 905/1390/18 відмовлено Державному підприємству "Регіональні електричні мережі" в особі Донецької філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської".

2. Місцевий господарський суд керувався приписами частини 7 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та виходив з того, що боржником за рішенням Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 у справі № 905/3227/16 та виконавчим провадженням з виконання даного рішення, на які Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" в особі Донецької філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" посилався в заяві про порушення справи про банкрутство як на підставу заявлених вимог, є інша юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торецька вугледобувна компанія" (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, б. 31, ).

3. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 вищезазначена ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

4. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками та рішенням місцевого господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції від 20.03.2019 та ухвалою місцевого господарського суду від 27.12.2018 Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції. Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/1390/18 визначено склад колегії суддів: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019.

7. Ухвалою Верховного Суду від 18.06.2019 касаційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" залишено без руху та надано строк тривалістю 10 днів для усунення недоліків.

8. У зв`язку з відпусткою судді Катеринчук Л. Й. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/1390/18 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019.

9. Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2019 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження та поновлено цей строк; відкрито касаційне провадження у справі № 905/1390/18 за вищезазначеною касаційною скаргою; призначено розгляд справи на 15.08.2019.

10. 01.08.2019 до Верховного Суду від Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" надійшов відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

11. У засідання суду касаційної інстанції 15.08.2019 з`явився представник заявника касаційної скарги, який надав пояснення у справі.

12. Інші учасники справи явку уповноважених представників не забезпечили, хоча про час та дату судового засідання сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності уповноважених представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Державного підприємства "Регіональні електричні мережі")

13. Скаржник доводить, що господарськими судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права - абз. 5 ст. 1, ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 2 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 3 ст. 109 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 52, ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1-3, 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України;

- судами не було повно, всебічно та об`єктивно досліджено всіх наданих заявником доказів на підтвердження наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської";

- суд першої інстанції не залучив до участі у праві правонаступника боржника - Товариство обмеженою відповідальністю "Торецька вугледобувна компанія", який несе солідарну відповідальність з Товариством з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської".

Доводи Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської"

14. Товариство з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" заперечуючи проти вимог та доводів скаржника посилається на те, що він не є боржником у виконавчому провадження № 55948656 від 06.03.2018 та не відповідає за задоволення грошових зобов`язань, які стягнуті рішенням Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 у справі № 905/3227/16.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

15. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

17. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

18. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

А.2. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

19. Відповідно до частини 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

20. Згідно із частиною 1 статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

21. Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

22. У відповідності до приписів статті 1 Закону про банкрутство, банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; неплатоспроможність - це неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності; учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб`єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

23. Частиною 3 статті 10 Закону про банкрутство визначено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

24. Безспірність вимог кредитора повинна підтверджуватись документами, які боржник зобов`язаний додати до заяви про порушення справи про банкрутство.

25. Перелік цих документів міститься у статті 11 Закону про банкрутство, в якій, зокрема, зазначається, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

26. Відповідно до частини 1 статті 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

27. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

28. Основне завдання підготовчого засідання полягає у з`ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

29. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

30. За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

31. Суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо:

- заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство;

- вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника;

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

- відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною 3 статті 10 цього Закону;

- за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Зазначений перелік є вичерпним.

32. Таким чином, завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство. Предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство, тобто ознак загрози неплатоспроможності та виникнення обставин неплатоспроможності боржника. Критеріями загрози неплатоспроможності є: наявність кредиторських вимог, розмір яких перевищує 300 мінімальних заробітних плат; їх конкуренція задоволення вимог одного з кредиторів призведе до неможливості задоволення вимог іншого (інших); наявність відкритого виконавчого провадження. Визначальним для вирішення питання про порушення справи про банкрутство боржника, який наполягає на загрозі неплатоспроможності, є дослідження обставин конкуренції кредиторських вимог, співставлення їх розміру з майном боржника, за рахунок якого можливо задовольнити кредиторські вимоги.

33. Як убачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" посилалося на наявність грошових вимог до Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської", що підтверджується рішенням Господарського суду Донецької області від 31.01.2018 у справі № 905/3227/16 та постановою головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮ України від 06.03.2018 ВП № 50788137 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 905/3227/16 від 17.02.2017.

34. Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 у справі № 905/3227/16 стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" на користь Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" в особі Донецької філії Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" 62 792 750,87 грн, у тому числі: 48 378 434,25 грн - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 335 744,01 грн - заборгованість за реактивну електричну енергію, 1 627 562,73 грн - 3 % річних, 1 939 531,72 грн - пеня, 10 511 478,16 грн - інфляційні витрати та 202 801,46 грн - судовий збір.

35. Разом з тим, ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.08.2018 залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.11.2017 у справі № 905/3227/16 замінено боржника - Товариство з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської" () у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 у справі № 905/3227/16 на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торецька вуглевидобувна компанія" (85200, Донецька область, м. Торецьк, вул. Дружби, б. 31, ).

36. Зважаючи на викладене, слід погодитись з висновками господарських судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Орендне підприємство "Шахта імені Святої Матрони Московської", оскільки боржником за рішенням Господарського суду Донецької області від 31.01.2017 у справі № 905/3227/16, яким заявник у заяві про порушення провадження про банкрутство обґрунтовував наявність грошових вимог, на даний час є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торецька вугледобувна компанія".

37. Колегія суддів у даній справі наголошує на тому, що ухвала про заміну боржника на момент прийняття оскаржуваних рішень та на момент розгляду касаційної скарги є чинною та не скасована.

А.3. Щодо суті касаційної скарги

38. Наведені у касаційній скарзі аргументи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваних судових актів попередніх судових інстанцій.

39. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

41. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 Господарського процесуального кодексу України).

42. Враховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" та необхідність залишення постанови Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та ухвали Господарського суду Донецької області від 27.12.2018 у справі № 905/1390/18 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

43. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін оскаржуваних судових актів, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.12.2018 у справі № 905/1390/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді О. В. Васьковський
В. Г. Пєсков