ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" серпня 2019 р. Справа№ 911/1248/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Розкішна»

на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2019

у справі № 911/1248/19 (суддя - Сокуренко Л.В.)

за позовом Приватного підприємства «АДЛЄР»

до Приватного підприємства «РОЗКІШНА»

про стягнення 244 235,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.07.2019 позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного підприємства «РОЗКІШНА» на користь Приватного підприємства «АДЛЄР» 99 060,00 грн. основного боргу, 50 570,62 грн. 20% штрафу, 28 425,38 грн. нарахованої пені, 24 533,06 грн. 30 % річних, 9 280,46 грн. інфляційних втрат та 3 178,04 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Розкішна» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення Господарського суду Київської області по справі № 911/1248/19 від 22.07.2019 щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 99 060, 00 гривень, 28 425, 38 гривень нарахованої пені, 9 280, 46 гривень інфляційних втрат, прийняти в цій частині нове рішення, яким закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2019 у справі № 911/1248/19.

Клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на рішення суду мотивоване тим, що апелянт отримав зазначене рішення 26.07.2019, а тому скаржник просить поновити строк на його апеляційне оскарження на підставі статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Також до апеляційної скарги скаржником додане клопотання про відстрочення сплати судового збору до часу ухвалення судового рішення апеляційним судом, яке мотивоване відсутністю коштів на рахунку апелянта через затримку виконання зобов`язань інших контрагентів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2019 справу №911/1248/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів справи, при поданні позовної заяви Приватним підприємством «АДЛЄР» у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» було сплачено 3 664, 00 грн, що перевірено колегією суддів та є сумою, що відповідає вимогам Закону.

Оскільки апелянт оскаржує рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2019 у справі № 911/1248/19 частково, а саме в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 99 060, 00 грн., пені в розмірі 28 425, 38 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 280, 46 грн., із урахуванням вказаних приписів Закону України «Про судовий збір», і того, що предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру, при зверненні до суду з апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений в розмірі 3077, 24 грн. (99 060, 00 грн. + 28 425, 38 грн. + 9 280, 46 грн. = 136 765, 84 грн. х 1,5% х 150% = 3077, 24 грн.).

Проте, дослідивши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що жодних доказів сплати судового збору скаржником до суду апеляційної інстанції не надано. Разом з цим, апелянтом порушено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю необхідних коштів на рахунку останнього.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору, апелянтом не додано жодних доказів, які б свідчили про те, що фінансове становище останнього унеможливлює сплату судового збору за подання скарги, а також не наведено обставин, які б мали виключний характер, та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому законом порядку і розмірі. Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочення сплати судового збору.

Отже, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини 2 статті 8 цього закону при вирішенні питання звільнення від сплати судового збору суд керується тими ж підставами.

Тобто, з аналізу зазначеної статті доцільно зробити висновок, що правом на відстрочення або розстрочення сплати судового збору наділяються лише виключно фізичні особи та за наявності певних умов.

При цьому, статтею 129 Конституції України передбачено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади.

Оскільки Приватне підприємство «Розкішна» є юридичною особою, а обставини стосовно неможливості сплати судового збору, які вказані у клопотанні, не передбачені вищевказаними нормами закону, то клопотання Приватного підприємства «Розкішна» про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення названого Суду від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (пункт 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2019 у справі №911/1248/19 підлягає залишенню без руху на підставі статей 174, 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання апелянту можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, доказів сплати судового збору у розмірі 3 077, 24 коп.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 4 статті 174, пункту 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Розкішна» на рішення Господарського суду Київської області від 22.07.2019 у справі № 911/1248/19 залишити без руху.

2. Роз`яснити Приватному підприємству «Розкішна», що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 3 077, 24 грн.

3. Попередити Приватне підприємство «Розкішна», що у випадку не усунення у встановлений термін вказаних недоліків, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім