ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"02" вересня 2019 р. Справа № 911/3034/15

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши матеріали

заяви Головного управління ДФС у Київській області

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Лезіс", Київська область, м. Обухів

2) ОСОБА_1 , Київська область, с. Підгірці

3) ОСОБА_2 , Київська область, м. Обухів

про визнання недійсним договору, витребування майна та визнання на нього права власності

в межах провадження у справі № 911/3034/15 про банкрутство.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3034/15 за заявою Києво-Святошинської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Лезіс" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 12.08.2015 р.

Постановою господарського суду Київської області від 02.12.2015 р. визнано банкрутом ТОВ Фірми "Лезіс" та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Мирутенка М.М.

29.07.2019 р. Головне управління ДФС у Київській області звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Лезіс", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору від 07.05.2019 р., укладеного між ТОВ Фірма "Лезіс" та ОСОБА_1 щодо продажу об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 89.2 кв.м.; визнання права власності за ТОВ Фірма "Лезіс" на приміщення за адресою : вул. Юності, 15а, м. Українка, Київської області, площею - 89.2 кв.м.; витребування у ОСОБА_2 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею - 89.2 кв.м. шляхом зобов`язання ОСОБА_2 передати його ТОВ Фірма "Лезіс".

Вказану позовну заяву, виходячи з її змісту, подано з посиланням на приписи статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в межах провадження у справі № 911/3034/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Лезіс".

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.08.2019 р. позовну заяву ГУ ДФС в Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лезіс", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору, витребування майна та визнання на нього права власності залишено без руху, запропоновано Головному управлінню ДФС у Київській області в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки заяви шляхом надання суду документів, на підтвердження дотримання вимог статі 164 ГПК України.

21.08.2019 р. на адресу суду від ГУ ДФС у Київській області надійшло клопотання про усунення недоліків, в якому заявник просить суд надати ГУ ДФС у Київській області достатній строк для сплати судового збору для виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 05.08.2019 р., у разі відмови, - відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по суті.

Вказане клопотання обґрунтоване неможливістю здійснення сплати судового збору, у зв`язку з майновим станом заявника.

Судом встановлено, що вимога ГУ ДФС у Київській області, викладена в клопотанні про усунення недоліків, а саме: про надання ГУ ДФС у Київській області достатнього строку для сплати судового збору для виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 05.08.2019 р. є за своєю правовою природою клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання заяви в межах провадження у справі про банкрутство.

Так, розглянувши клопотання ГУ ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору, суд встановив:

Відповідно до частини другої ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно до пп. 10 п. 2 частини другої статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду заяви в межах провадження у справі сплачується 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 вказаного Закону у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 р. становить 1921,00 грн.

Таким чином, заявник за подання до суду заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно, витребування майна, також врахувавши кількість заявлених вимог, мав би сплатити судовий збір в розмірі 11526,00 грн., проте останнім згідно платіжного доручення від 11.07.2019 р. № 3267 здійснено сплату судового збору у розмірі 7684,00 грн., про що зазначено в ухвалі від 05.08.2019 р.

Станом на дату постановлення даної ухвали, докази усунення ГУ ДФС у Київській області недоліків заяви, здійснення доплати судового збору до суду не надходили, натомість до суду надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви в межах провадження у справі про банкрутство ТОВ Фірма "Лезіс".

Клопотання ГУ ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору обґрунтована відсутністю коштів для сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд в ухвалі від 05.03.2018 р. у справі № 910/20625/15.

Отже, посилання заявника на скрутний майновий стан, який перешкоджає сплаті судового збору, не є підставою для відстрочення його сплати в силу статті 8 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, клопотання ГУ ДФС у Київській області про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, ГУ ДФС у Київській області у встановлений ухвалою суду від 05.08.2019 р. строк недоліки заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно, витребування майна не усунув.

Згідно із частиною четвертою ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частини сьомої ст. 174 ГПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки заяви у строк, передбачений ухвалою господарського суду Київської області від 05.08.2019 р., заява Головного управління ДФС у Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Лезіс", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно, витребування майна, подана в межах провадження у справі № 911/3034/15 вважається неподаною та повертається особі, що звернулась із такою заявою.

Поряд з цим, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з частиною восьмою ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 123, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України та Законом України "Про судовий збір", суд

ухвалив:

1. Заяву Головного управління ДФС у Київської області б/н, б/д (вх. № 14678/19, 29.07.2019 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Лезіс", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності на майно, витребування майна, подану в межах провадження у справі № 911/3034/15 та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 02.09.2019 р.

Суддя А.В. Лопатін