РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/545/19

Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні розглянуто справу

за позовом: Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»,

вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів»,

вул. Захисників України, буд. 25, м. Чернігів, 14030;

предмет спору: про стягнення 3265613,49грн

За участю:

від позивача: Сиводід О.П. довіреність від 11.05.2019 №41/2707, адвокат; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000189 від 11.08.2017;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 19.08.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» подано позов до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення 3265613,49грн, з яких: 2569075,14грн борг за спожиту активну електроенергію у період жовтень-грудень 2018 року на підставі договору про постачання електричної енергії №5 від 23.11.2007 (надалі - Договір); 38917,32грн трьох відсотків річних за період з 09.11.2018 по 31.05.2019; 464473,99грн пені за аналогічний період та 193147,04грн інфляційних нарахувань за той самий період.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Договору, а саме несвоєчасним розрахунком за активну електроенергію, спожиту у період жовтень-грудень 2018 року.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2019 позовну заяву Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (надалі - АТ «Чернігівобленерго») до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (надалі ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів») про стягнення заборгованості в сумі 3265613,49грн прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено здійснювати розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 29.07.2019, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті спору, зокрема: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали суду, але не пізніше 22.07.2019, для подачі відзиву на позовну заяву; позивачу триденний строк з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 26.07.2019, для подачі відповіді на відзив.

Підготовче судове засідання у справі № 927/545/19 призначене на 29.07.2019 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді А.В. Романенко на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 підготовче судове засідання у справі № 927/545/19 призначено на 12.08.2019.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) в межах строків, встановлених ухвалою суду від 04.07.2019 не скористався; у підготовче судове засідання не з`явився, повноважного представника не направив, причин не прибуття у судове засідання не пояснив; про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №870.

Згідно частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 частини 3 статті 202 ГПК України).

За результатами підготовчого судового засідання 12.08.2019, суд, у відповідності до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 19.08.2019.

У судовому засіданні 19.08.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач повторно у судове засідання 19.08.2019 не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення №740.

За приписами п.2 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За умовами частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відкладення справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення наявного спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату, час та місце судових засідань, однак своїми процесуальними правами на участь у розгляді справи та на подачу відзиву на позов не скористався, беручи до уваги, що явка його повноважного представника у судові засідання обов`язковою не визнавалась, суд керуючись приписами статей 178, 202 ГПК України вважає, що неприбуття відповідача у судові засідання та неподання ним відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюється Законом України «Про ринок електричної енергії».

За приписами статті 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір на постачання електричної енергії споживачу.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2007, між Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» (новим найменуванням якого є Акціонерне товариство «Чернігівобленерго», п. 1.1 та п. 1.4 Статуту АТ «Чернігівобленерго», затвердженим загальними зборами акціонерів ПАТ «Чернігівобленерго» від 16.04.2019, оформленого протоколом №13) та Відкритим акціонерним товариством «Чернігівський завод радіоприладів» (новим найменуванням якого є Приватне акціонерне товариство «Чернігівський завод радіоприладів», п. 1.1 та п. 1.2 Статуту ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» затверджений зборами акціонерів Товариства, оформленого протоколом від 20.04.2018 №07) був укладений договір про постачання електричної енергії №5 (надалі - Договір).

Згідно розділу 1 Договору позивач (постачальник) продає електричну енергію відповідачу (споживачу) для забезпечення потреб електроустановок відповідача (споживача) з приєднаною потужністю 42066кВт, 49150 кВА, а відповідач (споживач) оплачує позивачу (постачальнику) вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії встановлюється згідно Додатків № 2/1, 2/2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього Договору.

Статтею 276 ГК України визначено, що загальна кількість енергії, яка відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно п. 2.1. Договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України.

Згідно п. 2.3.3. Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з умовами Додатку № 3 до цього Договору «Порядок розрахунків», Додатку № 4 до цього Договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та діючого законодавства.

Додатком № 3 «Порядок розрахунків» сторони встановили, що відповідач (споживач) здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 31 числа попереднього місяця по 30 число наступного місяця включно у формі попередньої оплати, самостійно за 3 дні до початку розрахункового періоду у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період. Розмір суми попередньої оплати розраховується відповідачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період рівнів тарифу відповідного класу напруги на очікуваний обсяг/частку очікуваного обсягу споживання електричної енергії. Остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 3-х операційних днів з дня отримання рахунка.

Згідно п. 7.5. Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії, умов Додатка № 4 до цього Договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та замірів електричної потужності, проведених в установлені нормативними документами періоди максимального навантаження енергосистемами України, оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття - передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

Відповідно до Додатку № 4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до Договору сторони погодили, що фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються відповідачем за показами розрахункових засобів обліку 30 числа кожного місяця та заносяться в «Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії», який не пізніше наступного дня за підписом уповноваженої (відповідальної) посадової особи та печатки відповідача надається позивачу, після чого відповідач отримує від позивача рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в «Акт - звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії» та надавати на погодження відповідальній посадовій особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду, який підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

За умовами п.7.6. Договору в разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством України, укладають договір щодо реструктуризації заборгованості.

Сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2007. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Враховуючи, що сторонами погоджено автоматичну пролонгацію Договору, за відсутності доказів на підтвердження припинення його дії, суд дійшов висновку, що даний Договір є чинним.

На виконання умов Договору споживачем у період з 01.10.2018 по 31.12.2018 спожито активну електроенергію обсягом 1041185кВтгод на загальну суму 2986768,25грн, що підтверджується актами про використану електричну енергію від 30.10.2018, від 30.11.2018 та від 31.12.2018, що підписаний та скріплений печатками обох сторін.

За п. 2.2.4. Договору позивач (постачальник) зобов`язується надавати відповідачу (споживачу) рахунки на оплату спожитої електроенергії та інших платежів за розрахунковий період у терміни визначені в Додатку № 3 до цього Договору «Порядок розрахунків».

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату вартості спожитої активної електроенергії: від 30.10.2018 за №516_10-2018 на суму 765827,94грн, від 30.11.2018 за №516_11-2018 на суму 1163072,10грн, від 31.12.2018 за №516_12-2018 на суму 1057868,21грн. Вказані рахунки отримані відповідачем 02.11.2018, 04.12.2018 та 02.01.2019, про що свідчать відповідні відмітки проставлені у рахунках.

Наведені обставини відповідачем не заперечуються.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що сума до сплати в рахунках визначена позивачем відповідно до встановлених тарифів, розміщених на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (www.nerc.gov.ua).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем, у період з 01.10.2018 по 31.12.2018, спожито активну електричну енергію на підставі договору №5 від 23.11.2007 на загальну суму 2986768,25грн.

У відповідності зі статтею 193 ГК України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з умов Додатку №3 «Порядок розрахунків» до Договору та враховуючи вимоги частини 5 статті 254 ЦК України відповідач мав розрахуватися за спожиту активну електроенергію у жовтні 2018 року у строк по 07.11.2018 (оплату прострочено з 08.11.2019); у листопаді 2018 року у строк по 07.12.2018 (оплату прострочено з 08.12.2018) та у грудні 2018 року у строк по 08.01.2019 (оплату прострочено з 09.01.2019)

Судом встановлено, що відповідач порушив умови Договору, за спожиту активну електроенергію у спірному періоді у встановлений строк у повному обсязі не розрахувався, що останнім не спростовується.

В рахунок оплати вартості активної електроенергії, спожитої відповідачем у період з жовтня по грудень 2018 року за Договором, останнім сплачено 417680,52грн, про що свідчать платіжні доручення від 10.12.2018 №115 на суму 13327,94грн, від 12.12.2018 №123 на суму 20000,00грн, №198 від 27.12.2018 на суму 100000,00грн, а також виписка по рахунку позивача за 11.04.2019, за якою перераховано 284352,58грн за активну електроенергію згідно договору №1-19 про реструктуризацію заборгованості від 15.03.2019.

Будь-яких інших доказів на підтвердження оплати наявного боргу за спожиту активну електроенергію у спірному періоді за Договором відповідачем до суду на момент винесення рішення у справі не надано.

Враховуючи, що відповідач у порушення вимог наведених норм взяті на себе зобов`язання не виконав, за спожиту активну електроенергію у період з 01.10.2018 по 31.12.2018 не розрахувався в повному обсязі, на час розгляду справи фактичних доказів виконання зобов`язань по сплаті спірних сум не надав, суд, доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за спожиту активну електричну енергію у період з 01.10.2018 по 31.12.2018 підлягають задоволенню в межах заявлених вимог у сумі 2569075,14грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 ЦК України.

За визначенням статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно п. 4.2.1. Договору за внесення платежів, передбачених п. п. 2.3.3.-2.3.4. Договору, з порушенням термінів визначених у Додатку № 3 «Порядок розрахунків» до цього Договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня за кожний день прострочення платежу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Керуючись умовами п. 4.2.1. Договору та приписами статті 625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 464473,99грн пені за період з 09.11.2018 по 31.05.2019 за порушення строків оплати вартості активної електроенергії; 38917,32грн трьох відсотків річних за аналогічний період та 193147,04грн інфляційних витрат за той же період.

Враховуючи прострочення відповідачем грошових зобов`язань з оплати вартості активної електроенергії, спожитої у період з жовтня по грудень 2018 року, суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача та перевіривши розрахунки, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення неустойки (пені) в сумі 462728,86грн; трьох відсотків річних в сумі 38771,89грн та інфляційних втрат в сумі 130359,20грн за період з 09.11.2018 по 31.05.2019, враховуючи помилки в наданому позивачем розрахунку зазначених нарахувань.

Так, при нарахуванні неустойки (пені), трьох відсотків річних та інфляційних витрат за порушення грошових зобов`язань позивачем безпідставно включено у періоди прострочення дні фактичної сплати заборгованості відповідачем, а саме 12.12.2018, 27.12.2018 та 11.04.2019 (п. 1.9. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 №14); 12.12.2018 та 27.12.2018 продубльовано у розрахунку позивача, що призвело до штучного збільшення періоду прострочення зобов`язання; при цьому, при нарахуванні інфляційних витрат позивачем невірно вказано індекс інфляції за грудень 2018 року, що становить 100,8% замість 101% та 108% як було враховано позивачем при визначені розміру інфляційних витрат за прострочення оплати вартості електроенергії спожитої у жовтні та листопаді 2018 року відповідно.

При ухвалені рішення у даній справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У відповідності до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

З огляду на наведене відповідач має відшкодувати понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в сумі 48014,31грн.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 202, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького, 40, ) до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (14030, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Захисників України, буд. 25, ) про стягнення заборгованості в сумі 3265613,49грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (14030, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Захисників України, буд. 25, ) на користь Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького, 40, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553) - 2569075,14грн боргу за активну електроенергію.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (14030, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Захисників України, буд. 25, ) на користь Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького, 40, , на поточний рахунок № НОМЕР_2 в філії Чернігівське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 353553) - 462728,86грн пені, 38771,89грн відсотків річних, 130359,20грн інфляційних витрат та 48014,31грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статті 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 19.08.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко