ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2019 справа № 914/989/19

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача: Дочірнього підприємства «Енерготранссервіс», м.Киів,

про стягнення 846' 679,91 грн. заборгованості

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Муравець О.М.

Представники сторін:

від позивача: Горбунова О.Л. - представник

від відповідача: не з`явився,

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) «Акорд».

Суть спору.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» до Дочірнього підприємства «Енерготранссервіс» про стягнення 846' 679,91 грн. заборгованості за договором на передачу електичної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацєю №12/09-475 від 31.12.2009 р., з яких: 753' 763,15 грн. основного боргу, 2' 096,64 грн. інформаційних послуг, 67' 088,55 грн. пені, 18' 140,64 грн. втрат від інфляції та 5' 591,29,53 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору № 12/09-475 від 31.12.2009 р. в частині своєчасного розрахунку за отримані послуги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.05.2019 р. справу № 914/989/19 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою суду від 27.05.2019 р. позовну заву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.07.2019 року, надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, явку сторін визнано обов`язковою. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду висвітлені в ухвалі суду.

30.05.2019 р. представником позивача подано до суду заяву про визначення попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, просить таку приєднати до матеріалів справи і за результатами розгляду справи здійснити розподіл судових витрат. До заяви долучено договір про надання правничої допомоги № 19/3-5 від 29.03.2019 р., ордер серія ЛВ №131815 на надання правової допомоги від 10.05.2019 р., копію рахунку на оплату №19/013 від 17.04.2019 р. з детальним описом робіт (наданих послуг) та копію платіжного доручення № 10017 від 26.04.2019 р., яким сплачено 9' 800,00 грн. за надання правничої допомоги.

Протокольною ухвалою від 09.07.2019 р. Господарський суд Львівської області ухвалив відкласти підготовче засідання на 18.07.2019 р.

Крім того, ухвалою від 09.07.2019 р. Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України викликав відповідача та повідомив про дату, час і місце підготовчого засідання.

У судове засідання, що відбулось 18.07.2019 р., представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 18.07.2019 р. судом попередньо визначено дату та час для розгляду даної справи по суті, а саме: 01.08.2019 р. о 09 год. 30 хв.

Представник позивача в судове засідання 01.08.2019 р. з`явився, просив суд позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 01.08.2019 р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав.

Протокольною ухвалою від 01.08.2019 р. Господарський суд Львівської області ухвалив відкласти судове засідання на 29.08.2019 р.

Ухвалою від 01.08.2019 р. Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України викликав відповідача та повідомив про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача в судове засідання 29.08.2019 р. з`явився, вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача у судове засідання 29.08.2019 р. не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїми правом на подання відзиву та не з`явився у судове засідання, суд розглянув справу за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

29.08.2019 р. суд розглянув справу по суті, заслухав позивача, який позов підтримав у повному обсязі, а також дослідив наявні в матеріалах справи докази. Представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Згідно із приписами ст.ст. 233, 240 ГПК України в судовому засіданні 29.08.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Як вбачається із пункту 1.1. Статуту ПрАТ «Львівобленерго», затвердженого Протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ «Львівобленерго» від 18.04.2019 року №16, Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» перейменоване з Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», яке було перейменоване з Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства», є правонаступником Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Львівобленерго», заснованої відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 17.08.1995 року №156 шляхом перетворення Виробничого енергетичного об`єднання «Львівенерго» у Державну акціонерну енергопостачальну компанію «Львівобленерго», згідно з Указом Президента України від 04.04.1995 року № 282/95 «Про структурну перебудову в електроенергетичному комплексі України» (копія витягу із статуту ПАТ «Львівобленерго» долучена до матеріалів справи).

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» є суб`єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, а також постачання електричної енергії за регульованим тарифом.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

31 грудня 2009 року між Відкритим акціонерним товариством «Львівобленерго» та Дочірнім підприємством «Енерготранссервіс» укладений договір № 12/09-475 на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією, за умовами якого позивач (далі - компанія) зобов`язується передавати електричну енергію, куповану відповідачем (постачальником за нерегульованим тарифом, далі - ПНТ) на оптовому ринку електричної енергії України або власного виробітку, місцевими (локальними) електромережами до споживачів постачальника за нерегульованим тарифом (ПНТ): ВАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий завод», ВАТ «Львівська пивоварня», ВАТ «Миколаївцемент», ВАТ «Укртрансгаз», ЗАТ «Львівський жиркомбінат», ТзОВ «Кроно Україна» в обсягах, зазначених в додатку № 1 до договору, та надавати інформаційні послуги відповідно до умов цього договору, а ПНТ зобов`язується здійснювати оплату отриманих послуг відповідно до умов цього договору.

Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України, договору між членами оптового ринку електричної енергії України, Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом тощо (розділ І договору).

Невід`ємними частинами договору є додаток №1 до договору «Обсяги споживання електричної енергії споживачами ПНТ (постачальника за нерегульованим тарифом) та додаток № 2 до договору «Інформація щодо споживачів ПНТ (постачальника за нерегульованим тарифом) для розрахунку плати за надання інформаційних послуг ПНТ».

Відповідно до п.2.1. договору вартість послуг компанії з передачі електроенергії ПНТ визначається на основі визначених у повідомленні на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електроенергії (ОРЕ) та повідомленні на заявлений обсягвласного виробництва електричної енергії обсягів купівлі електричної енергії споживачами і затверджених НКРЕ для компанії тарифів на передачу електроенергії на відповідних класах напруги. Вартість додаткових (інформаційних) послуг компанії не може перевищувати граничні показники, затверджені НКРЕ.

Відповідно до пункту 2.3 договору оплата послуг з передачі електроенергії та оплата додаткових (інформаційних) послуг здійснюється окремими платіжними дорученнями на підставі виставлених компанією рахунків. За підсумками розрахункового періоду складаються та підписуються кожною стороною акт виконаних робіт з передачі електричної енергії та акт виконаних робіт з додаткових (інформаційних) послуг (пункт 2.6 договору).

ПНТ здійснює остаточний розрахунок з компанією за попередній розрахунковий період протягом п`яти банківських днів після отримання рахунку-фактури. У випадку порушення термінів остаточного розрахунку компанія має право нарахувати пеню у розмірі 0,2% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ПНТ своїх зобов`язань (пункт 2.7 договору).

ПНТ несе відповідальність за здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати за передачу електроенергії та інших додаткових послуг на умовах, визначених цим договором. У випадку порушення строків оплати за умовами цього договору компанія має право нарахувати пеню у розмірі 0,2% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення (пп. 7 п. 6.2 договору).

За умовами пп.1 п. 5.1 договору компанія має право отримувати від ПНТ оплату послуг з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами та додаткових (інформаційних) послуг, наданих компанією ПНТ. При невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства України (розділ 6 договору).

На виконання пунків 9.2-9.3 договору між позивачем та відповідачем укладено додаткові угоди, зокрема, додаткова угода (без номера та дати її укладення) до договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією № 12/09-475 від 31.12.2009 р. про продовження дії договору до 31.12.2018 року, а також додаткова угода №28 від 31.03.2016 р., та додаткова угода без номера та дати укладення з додатком №1 «Обсяги споживання електричної енергії споживачами ДП «Енерготранссервіс» та Додатком № 2 до договору «Інформація щодо споживачів ДП «Енерготранссервіс» для розрахунку плати за надання інформаційних послуг з 01.01.2018р.», де зазначені споживачі відповідача - ПАТ «Карлсберг Україна» та ТзОВ «Щедро».

Відповідно до додатку № 1 до договору встановлені такі обсяги споживання електричної енергії споживачам ДП «Енерготранссервіс»: на листопад 2018 року - ПАТ «Карлсберг Україна» 454 тис.кВт.год, ТОВ «Щедро» 1250 тис.кВт.год.; на грудень 2018 року - ПАТ «Карлсберг Україна» 423 тис.кВт.год., ТОВ «Щедро» 1250 тис.кВт.год.

У відповідності до пункту 2.6 договору, між позивачем та відповідачем підписані та скріплені печатками підприємств наступні документи: акт № 11/Л від 30.11.2018 р. та №12/Л від 31.12.2018 р. прийому-передачі електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України та додатки до них; акти виконаних робіт з надання додаткових (інформаційних) послуг від 30.11.2018 р. та 31.12.2018 р.; акти виконаних робіт з передачі (транзиту) електричної енергії від 30.11.2018 р. та 31.12.2018 р.; рахунки-фактури від 30.11.2018 р. та 31.12.2018 р на оплату інформаційних послуг та за передачу (транзит) електричної енергії.

15.01.2019 року між позивачем ПрАТ «Львівобленерго» та відповідачем ДП «Енерготрассервіс» складено акт звірки взаємних розрахунків, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2018 р. становить 755' 859,79 грн., з них - 753' 763,15 грн. заборгованість запередачу (транзит) електричної енергії та 2' 096,64 грн. за надання інформаційних послуг.

Враховуючи порушення строків оплати наданих послуг та з урахуванням п.2.7, пп.7 п. 6.2 договору позивачем нараховано пеню за період 01.01.2019 р. -31.03.2019 р.: по передачі (транзиту) електроенергії в розмірі 66' 909,39 грн., а також за інформаційні послуги в розмірі 179,16грн.; три проценти річних у розмірі 5' 575,78 грн. та 15,51 грн. відповідно, втрат від інфляції в розмірі 18' 090,32 грн. та 50,32 грн. відповідно. Загальна заборгованість ДП «Енерготранссервіс» перед ПрАТ«Львівобленерго» становить 846' 679, 91 грн.

Відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, які досліджені в ході судового розгляду.

Станом на день розгляду справи, докази сплати відповідачем заявленої до стягнення суми боргу в матеріалах справи - відсутні.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (положення ч.1 ст. 626 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією №12/09-475 від 31.12.2019 р. з додатковими угодами до нього.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено надання постачальником послуг по передачу електричної енергії споживачам ПНТ - ПАТ «Карлсберг Україна» та ТзОВ «Щедро».

Згідно до ст.193 ГК України, яка кореспондується із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 2.3 договору передбачено, що оплата послуг з передачі електроенергії та оплата додаткових (інформаційних) послуг здійснюється окремими платіжними дорученнями на підставі виставлених компанією рахунків. За підсумками розрахункового періоду складаються та підписуються кожною стороною акт виконаних робіт з передачі електричної енергії та акт виконаних робіт з додаткових (інформаційних) послуг (пункт 2.6 договору).

Оскільки матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості за передачу (транзит) електричної енергії та інформаційні послуги, вимоги про стягнення 753'763,15 грн. заборгованості за передачу (транзит) електричної енергії та 2'096,64 грн. заборгованості за інформаційні послуги підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені у розмірі 67' 088,55 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України прямо вказано на те, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», згідно зі ст. 1 та ст. 3 якого платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст. 253 ЦК України). Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 1 ст. 251 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Договором, а саме п.2.7. сторони погодили, що ПНТ здійснює остаточний розрахунок з компанією за попередній розрахунковий період протягом п`яти банківських днів після отримання рахунку-фактури. У випадку порушення термінів остаточного розрахунку компанія має право нарахувати пеню у розмірі 0,2% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання ПНТ своїх зобов`язань.

ПНТ несе відповідальність за здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати за передачу електроенергії та інших додаткових послуг на умовах, визначених цим договором. У випадку порушення строків оплати за умовами цього договору компанія має право нарахувати пеню у розмірі 0,2% від суми прострочення платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення (пп. 7 п. 6.2 договору).

Позивачем при розрахунках не враховано положення п.2.7 договору щодо п`яти банківських днів для проведення оплати, після настання яких зобов`язання вважається простроченим.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 67' 088,55 грн. пені, у відповідності до вимог законодавства, з урахуванням норм щодо перебігу строків, моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання та заявленого позивачем періоду, суд вважає, що до стягнення підлягає 60' 385,95 грн. - пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що до стягнення підлягає 5' 032,16 грн. 3 % річних та 18'140,64 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 11669 від 20.05.2019 р. на суму 12'700,20 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно, суд стягує з відповідача на користь позивача 12'591,28 грн. судового збору.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

30.05.2019 р. представником позивача подано до суду заяву про визначення попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, просить таку приєднати до матеріалів справи і за результатами розгляду справи здійснити розподіл судових витрат. До заяви долучено договір про надання правничої допомоги № 19/3-5 від 29.03.2019 р., ордер серія ЛВ №131815 на надання правової допомоги від 10.05.2019 р., копію рахунку на оплату №19/013 від 17.04.2019 р. з детальним описом робіт (наданих послуг) та копію платіжного доручення № 10017 від 26.04.2019 р., яким сплачено 9' 800,00 грн. за надання правничої допомоги.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.126 ГПК України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України).

Судові витрати, крім судового збору, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.03.2019 року між ПАТ «Львівобленерго» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юріс Консультус" (АО) укладено договір № 19/3-5 про надання правової допомоги, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов`язання забезпечувати представництво клієнта у суді та надавати інші види правничої допомоги, а клієнт приймає на себе зобов`язання оплачувати надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання доручень клієнта.

Повноваження Горбунової О.Л. як адвоката підтверджені копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЛВ № 000777, виданого Радою адвокатів Львівської області 05.10.2017 р.

У пунктах 4.1 та 4.2 договору сторони визначили, що вартість правничої допомоги становить: авансова оплата 9'800,00 грн. Оплата здійснюється: авансова оплата - протягом 30 днів з часу підписання договору.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

До матеріалів справи долучено рахунок на оплату за договором про надання правової №19/3-5, з якого вбачається, що адвокатом були надані наступні послуги: вивчення та аналіз матеріалів справи, аналіз законодавства та судової практики, складання процесуальних документів, участь у судових засіданнях.

Додатки до позовної заяви, а також інші заяви та клопотання, які подавались до суду від імені позивача, підписані адвокатом Горбуновою О.Л.

У матеріалах справи відсутні та відповідачем суду не подані клопотання, передбачені ст. 126 ГПК України, а також докази неспівмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката.

Враховуючи подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов`язаність цих витрат з розглядом справи; пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, кількості розрахунків, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, суд дійшов висновку про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 9'702,00 грн.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 42, 46, 78, 86, 123, 126, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Енерготранссервіс» (01054, м.Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, 10-й поверх; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул.Козельницька, 3; ) 753'763,15 грн. заборгованості за передачу (транзит) електричної енергії, 2'096,64 грн. заборгованості за інформаційні послуги, 60'385,95 грн. пені, 18'140,64 грн. втрат від інфляції, 5'032,16 грн. 3% річних, 12'591,28 грн. судового збору та 9'702,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.09.2019 р.

Суддя Яворський Б.І.