ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р. Справа№ 911/1147/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Грека Б.М.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.05.2019 року

у справі № 911/1147/19 (суддя Антонова В.М.)

за заявою Акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Козир Юлії Володимирівни

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.05.2019 року у справі №911/1147/19 відмовлено АТ КБ „Приватбанк" у задоволенні заяви про видачу судового наказу від 16.04.2019 року за вимогою про стягнення з ФОП Козир Ю.В . заборгованості у розмірі 70 005,92 грн. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ КБ „Приватбанк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу суду Київської області від 06.05.2019 року у даній справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2019 року колегією суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Отрюха Б.В., Доманської М.Л. апеляційну скаргу АТ КБ „Приватбанк" повернуто скаржнику без розгляду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України у зв`язку з відсутністю підпису представника апелянта.

01.07.2019 року апеляційна скарга АТ КБ „Приватбанк" надійшла до Північного апеляційного господарського суду повторно.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 року апеляційну скаргу ПАТ КБ „Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.05.2019 року у справі №911/1147/19 залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

15.07.2019 року, згідно відтиску поштового штемпелю, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали суду від 03.07.2019 року подано докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ „Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 06.05.2019 року у справі № 911/1147/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 15.08.2019 року без повідомлення сторін.

У зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 року для розгляду справи № 911/1147/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Грек Б.М.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 911/1147/19 за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 06.05.2019 року.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 271 ГПК України та відсутність клопотань учасників справи про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом), апеляційний суд дійшов висновку, що дана апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області від 06.05.2019 року у даній справі - скасуванню, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Частиною 1, 2 ст. 147 ГПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 150 ГПК України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, -якщо заява підписана представником заявника; 3)копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у травні 2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до ФОП Козир Ю.В . заборгованості у розмірі 70 005,92 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що в результаті порушення приписів чинного законодавства та укладеного між банком та ФОП Козир Ю.В. кредитного договору від 12.07.2018 року, який за своєю суттю є договором приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», у боржника виникла заборгованість за кредитом, процентах за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Однак, ухвалою господарського суду першої інстанції від 06.05.2019 року у даній справі відмовлено банку у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Козир Ю.В . заборгованості у розмірі 70 005,92 грн.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що на момент звернення АТ КБ "Приватбанк" до суду з даною заявою у боржника відсутній статус суб`єкта підприємницької діяльності, як наслідок роз`яснено банку право на звернення з вимогами про стягнення з боржника відповідної заборгованості в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.07.2018 року ФОП Козир Ю.В. через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» («Країна Успішного Бізнесу»).

В Анкеті-заяві вказано, що ФОП Козир Ю.В. підписанням цієї заяви приєднується до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" і приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та укладає кредитний договір.

У п. 1.3 Анкети-заяви визначено, що строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів.

Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Анкети-заяви).

13.07.2018 року АТ КБ "Приватбанк" було перераховано на поточний рахунок ФОП Козир Ю.В. кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

У п. 3.2.8.3. Умов та правил надання послуги «КУБ» визначено, що надання кредитів у рамках послуги здійснюється на наступних умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Згідно з п. 3.2.8.3.1. Умов та правил надання послуги «КУБ» повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

За умовами п. п. 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов та правил надання послуги «КУБ» Боржник взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2., а також, повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також, зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1 Умов та правил надання послуги «КУБ» за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Положеннями п. 3.2.8.3.2. Умов та правил надання послуги «КУБ» передбачено, що за користування Послугою Клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах, а саме: 2% від початкової суми кредиту.

Пунктом 3.2.8.9.2. Умов та правил надання послуги «КУБ» передбачено, що сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2. Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено у п. 3.2.8.3.1 Умов.

У зв`язку з неповерненням вищезазначеної суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом, банком було нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Вищезазначені нарахування та заборгованість за кредитом боржником сплачені не були, що і стало підставою для звернення заявника до господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості з ФОП Козир Ю.В. у розмірі 70 005,92 грн.

Досліджуючи матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», тобто відповідний кредитний договір, укладено Козир Ю.В. саме як фізичною особою-підприємцем.

Більш того, згідно відомостей, які містяться на офіційному сайті Акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" за посиланням https://kub.pb.ua/faq, позичальниками за кредитами «КУБ» можуть бути юридичні особи або підприємці, які працюють у бізнесі більше ніж 1 рік і мають відкритий рахунок у ПриватБанку.

Кредит «КУБ» видається у формі строкового кредиту з перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок юридичної особи чи підприємця після схвалення проекту у ПриватБанку (п. 1 пам`ятки позичальнику по кредиту «КУБ», яка міститься в матеріалах справи).

На підставі аналізу змісту та підстав поданої банком заяви, а також наявних у справі доказів колегія суддів дійшла висновку, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним між суб`єктами господарювання, тобто з господарських правовідносин.

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України, фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, АТ КБ „Приватбанк", звертаючись до господарського суду із заявою про видачу судового наказу, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у боржника із втратою його статусу як ФОП не припинились. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі № 910/8729/18)

Водночас, розглядаючи подану банком заяву та приймаючи оскаржуване судове рішення, місцевий господарський суд вищенаведених обставин не врахував, як наслідок дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу відповідного судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм законодавства, доводи апеляційної скарги знайшли своє відображення під час розгляду справі в суді апеляційної інстанції, з огляду на що наявні підстави для її задоволення, скасування ухвали суду від 06.05.2019 року у даній справі та повернення справи до господарського суду Київської області для вирішення питання про видачу судового наказу.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 06.05.2019 року у справі № 911/1147/19 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 06.05.2019 року у справі № 911/1147/19 скасувати.

3. Справу № 911/1147/19 повернути до господарського суду Київської області для вирішення питання про видачу судового наказу.

4. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 29.08.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Грек