УХВАЛА

27 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 917/647/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора Харківської області

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 (у складі колегії суддів: Гребенюк Н.В. (головуючий), Медуниця О.Є., Чернота Л.Ф.)

та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 (суддя Мацко О.С.)

у справі № 917/647/19

за позовом Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквадіа»

про стягнення грошових коштів у розмірі 938 384,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 Заступник прокурора Харківської області (далі - Прокурор) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі № 917/647/19.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим, що копію оскарженої постанови Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 (повний текст складено 26.06.2019) скаржником отримано 04.07.2019.

Перевіривши матеріали справи (розписка про отримання, а.с. 23, т.2) і встановивши зазначені обставини, виходячи з положень частини 2 статті 288 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), колегія суддів дійшла висновку, що зазначене клопотання слід задовольнити.

Разом із цим, вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Прокурора на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019, Суд виходить із такого.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

За приписами абзацу 4 частини 2 статті 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в абзаці 4 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги Прокурора на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, зважаючи на таке.

Миргородська місцева прокуратура Полтавської області (далі - Прокуратура) в інтересах держави в особі Котелевської селищної ради Полтавської області (далі - Рада) звернулася до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквадіа» про стягнення грошових коштів у розмірі 938 384,26 грн.

Оскарженою ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі № 917/647/19, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019, позовну заяву Прокуратури і додані до неї документи повернуто без розгляду.

Ухвалюючи оскаржені судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися приписами пункту 4 частини 5 статті 174 ГПК, за змістом яких позовна заява і додані до неї документи повертаються, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що скаржником не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором, а також не обґрунтовано підстави звернення до суду від імені суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням необхідних доказів, які б підтверджували наявність підстав, передбачених статтею 23 Закону України «Про прокуратуру».

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, Прокурор звернувся до суду із касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі Прокурор обґрунтовує наявність підстав для представництва інтересів держави в особі Ради, які, на його думку, не було взято до уваги судами попередніх інстанцій.

Крім цього, Прокурор зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій, постановляючи оскаржені судові рішення, залишили поза увагою позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17, від 26.02.2019 у справі № 905/803/18, від 01.03.2018 у справі № 922/1361/17, від 13.03.2018 у справі № 911/620/17, від 17.10.2018 у справі № 910/11919/17, від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18.

Колегія суддів не бере до уваги зазначені доводи, оскільки суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для звернення Прокурора до суду в інтересах держави з урахуванням конкретного змісту поданої позовної заяви і долучених до неї документів, а позиція судів щодо наявності підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Ради узгоджується із правовими висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.12.2018 у справі №924/1256/17.

Ураховуючи, що за змістом статей 302, 303 ГПК механізм передачі справ і розгляд справ об`єднаною палатою забезпечує розвиток права та формування єдиної правозастосовчої практики, а питання наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді вже було предметом розгляду об`єднаної палати, суд касаційної інстанції не вбачає передбачених абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК підстав для розгляду касаційної скарги у цій справі.

Отже, у відкритті касаційного провадження у справі № 917/647/19 за касаційною Прокурора на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 слід відмовити.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження у справі № 910/5112/18 (ухвала Суду від 03.08.2018); у справі № 909/889/18 (ухвала Суду від 25.02.2019); у справі № 916/2878/18 (ухвала Суду від 28.03.2019), у справі № 920/53/19 (ухвала Суду від 22.04.2019).

За результатами перевірки матеріалів касаційної скарги Прокурора Судом також взято до уваги відсутність доказів сплати судового збору за подання цієї скарги (пункт 2 частини 4 статті 290 ГПК), однак Суд не надає скаржникові строку для усунення цього недоліку, оскільки наявні передбачені процесуальним законом підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, абзацом 4 частини 2 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Поновити Заступникові прокурора Харківської області строк на касаційне оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвали Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019 у справі № 917/647/19.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 917/647/19 за касаційною скаргою Заступника прокурора Харківської області на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 та ухвалу Господарського суду Полтавської області від 25.04.2019.

3. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами на 10 аркушах надіслати скаржникові.

4. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий