РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.08.2019 р.Справа № 910/8123/19

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "С.К.С"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ

"КОЛОМІЄЦЬ"

про стягнення 30 940,01 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.К.С" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КОЛОМІЄЦЬ" про стягнення 30 940,01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору поставки №12913 від 21.12.2018 р.

16.08.2019 р. від відповідача надійшов відзив.

29.08.2019 р. від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.12.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "С.К.С" (надалі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КОЛОМІЄЦЬ" (надалі - відповідач, Покупець) укладено Договір поставки № 12913 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору, Постачальник зобов`язується передати у встановлений строк алкогольні та безалкогольні напої (надалі - товар) у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його в об`ємах і по ціні згідно видаткових накладних, в строк визначений даним Договором.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається із заяви позивача від 09.08.2019 р. відповідач сплатив суму основної заборгованості в повному обсязі під час розгляду даної справи судом.

Пунктом 2. ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд встановив, що у зв`язку зі сплатою відповідачем суми основної заборгованості у повному обсязі в розмірі 26 693,82 грн. провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача вказаної суми належить закрити.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 874,51 грн. пені, 565,09 грн. інфляційних втрат та 806, 59 грн. 10% річних.

Відповідно до п. 5.1 Договору, за несвоєчасну оплату товару, у відповідності з п. 3.2 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожну добу затримки. Крім того, сторони дійшли згоди, що в разі прострочення грошового зобов`язання Покупець сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 10% річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Покупець сплачує зазначені в даному пункті штрафні санкції за весь період прострочення оплати.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача2 874,51 грн. пені, 565,09 грн. інфляційних втрат та 806, 59 грн. 10% річних.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Кодексу, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням "Адвокатська фірма "Грамацький і партнери" (далі - Адвокатська фірма) 10.06.2019 р. було укладено договір №716-19 про надання правничої допомоги, згідно пункту 1.1. якого, клієнт доручає, а Адвокатська фірма приймає на себе зобов`язання здійснювати захист і представництво Клієнта, надавати йому інші види правничої допомоги у спорі про стягнення на користь Клієнта коштів, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ "Торговий дім "Коломієць" його зобов`язань з оплати поставлених Клієнтом товарів.

Відповідно до п. 3.1.1. Договору за надані Адвокатською фірмою послуги Клієнт сплачує гонорар у розмірі 7 000,00 грн.

Із платіжного доручення № 24655 від 10.07.2019 р. вбачається, що позивач перерахував на рахунок адвокатського об`єднання "Адвокатська фірма "Грамацький і партнери" грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн. у якості оплати за договором про надання правової допомоги.

Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката в сумі 7 000 грн. (договір про надання правової допомоги від 10.06.2019 р., Акт здачі-приймання виконаних робіт від 09.07.2019 р., платіжне доручення № 24655 від 10.07.2019 р. та ордер КВ 407989).

Суд також зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог.

Відтак, суд вважає за необхідне покласти судові витрати позивача у розмірі 7 000 грн. на Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КОЛОМІЄЦЬ".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 191, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Прийняти часткову відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КОЛОМІЄЦЬ".

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 26 693,82 грн.

3. Решту позовних вимог задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КОЛОМІЄЦЬ" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, буд. 3/5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С.К.С" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35; ) 2 874 (дві тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн. 51 коп. пені, 565 (п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 09 коп. інфляційних втрат, 806 (вісімсот шість) грн. 59 коп. 10% річних, 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення складено 02.09.2019 р.

Суддя Н.І.Зеленіна