РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 м. Київ Справа № 910/7970/19

За позовом: МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМСТИЛЬ";

про: стягнення 807.929,27 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Нарожна М.С.

Представники:

позивача: Кривошея Д.А.;

відповідача: Коваль В.Б.

С У Т Ь С П О Р У:

МІНІСТЕРСТВО ОБОРОНИ УКРАЇНИ (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМСТИЛЬ" (далі - відповідач) про стягнення 807.929,27 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено строки виконання зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) від 07.02.2018 № 286/3/18/16, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 807.929,27 грн., з яких: 174.401,27 грн. - пеня та 633.528,00 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7970/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 22.07.2019.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, в якому вказав про те, що не заперечує проти факту прострочення поставки у кількості 10.000,00 штук у зв`язку з чим позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді штрафу та пені на загальну суму 807.929,27 грн. Водночас, в поданому відзиві відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 90 % враховуючи відсутність вини останнього у порушенні строку поставки товару та вжиття всіх заходів для виконання зобов`язання за договором від 07.02.2018 № 286/3/18/16.

До господарського суду надійшла заява відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90 %, яка мотивована аналогічними підставами для такого зменшення, які викладені у відзиві на позов.

В підготовчому засіданні 22.07.2019 оголошено перерву до 24.07.2019.

В підготовчому засіданні 24.07.2019 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.08.2019.

В судовому засіданні 19.08.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як замовником, та відповідачем, як постачальником, укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти державного бюджету України) від 07.02.2018 № 286/3/18/16 (далі - Договір), відповідно предмету якого відповідач зобов`язується у 2018 році поставити позивачу сумки (1892) (лот 4. Сумки 18920000-4 (Сумка транспортна індивідуальна Тип 2, вид 2)) (далі - товар), а позивач забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості та у строки, вказані в Договорі (п. 1.1 Договору).

Умовами п. 1.2 Договору передбачений строк постачання товару - до 30.06.2018 включно на суму 9.050.400,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 5.3 Договору визначено, що датою поставки товару вважається дата вказана одержувачем позивача в акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній відповідача.

Положеннями п. 7.3.4 Договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язання відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з відповідача додатково стягується штраф в розмірі 7 % вказаної вартості Договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Враховуючи порушення відповідачем зобов`язання за Контрактом в частині прострочення поставки товару позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 807.929,27 грн., з яких: 174.401,27 грн. - пеня та 633.528,00 грн. - штраф.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено порушення строку поставки товару за укладеним між сторонами спору Договором, а саме:

- відповідно до акту приймального контролю товару за якістю від 06.07.2018 № 1 в кількості 3900 штук на суму 3.529.656,00 грн. - 10.07.2018, тобто із запізненням на 9 діб;

- відповідно до акту приймального контролю товару за якістю від 20.07.2018 № 3 в кількості 2900 штук на суму 2.624.616,00 грн. - 26.07.2018, тобто із запізненням на 25 діб;

- відповідно до акту приймального контролю товару за якістю від 03.08.2018 № 1 в кількості 2300 штук на суму 2.081.592,00 грн. - 07.08.2018, тобто із запізненням на 37 діб.

Вказане вище прострочення поставки товару за Договором та заявлені позивачем до стягнення суми пені та штрафу позивачем не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі за порушення останнім строку виконання зобов`язання за укладеним між сторонами спору Договором в сумі 807.929,27 грн., з яких: 174.401,27 грн. - пеня та 633.528,00 грн. - штраф є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які, в свою чергу, перевірені та визнані судом вірними.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право господарського суду зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, закріплено в пункті 3 частини 1 статті 83 ГПК України.

Подана до суду заява відповідача про зменшення штрафних санкцій задоволенню не підлягає, оскільки:

- Договір між сторонами спору укладений на підставі рішення тендерного комітету позивача, саме за пропозицією відповідача, тому посилання останнього на занадто великий об`єм поставки та скорочений строк поставки є безпідставними;

- як Договір, так і інші договори укладені між сторонами спору, на які посилається відповідач не містять положень про попередню оплату за замовлений товар, відтак посилання відповідача на відсутність отримання від позивача попередньої оплати є безпідставними;

- посилання відповідача на виконання значного обсягу замовлень для державнихї потреб судом відхилені приймаючи до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 42 та ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, наслідки якої відповідач мав усвідомлювати при поданні заявки на укладення Договору та його підписанні.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМСТИЛЬ" (03151, м.Київ, Солом`янський район, ВУЛИЦЯ ДОНЕЦЬКА, будинок 8/10, ідентифікаційний код: 31369534) на користь МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, ідентифікаційний код: 00034022) пеню в сумі 174.401 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста одна) грн. 27 коп., штраф в сумі 633.528 (шістсот тридцять три тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 12.118 (дванадцять тисяч сто вісімнадцять) грн. 94 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27 серпня 2019 року

Суддя С.В. Балац