ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2019 року м.Дніпро Справа № 904/1640/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Дармін М.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019року ( суддя Євстигнеєва Н.М., повний текст ухвали складено 12.06.2019 року) у справі № 904/1640/18

за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка", м. Дніпро

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка", м. Дніпро

про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості у розмірі 124 739 517,77 грн.

ВСТАНОВИВ

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" зі скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. про арешт майна боржника від 03.04.2019 року по виконавчому провадженню №58787488.

В обгрунтування своїх вимог скаржник указує, що державним виконавцем порушено порядок накладення арешту на майно, не перевірено в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності на вказане у постанові майно. Вказує на непорушність права власності, яке гарантовано державою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області в задоволенні скарги відмовлено. В обґрунтування прийнятого рішення суд, посилаючись на норми Конституції України, положення інших законодавчів актів України, в тому числі Закон України «Про виконавче провадження» зазначив, що скаржником не доведено, яким чином наведені ним обставини несвоєчасного накладення арешту та обрані для цього арешту транспортні засоби та об`єкт нерухомого майна, порушують його законні права та інтереси, в той час як судове рішення станом на дату розгляду скарги відповідачем не виконане, відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови про арешт майна боржника. Скаржник не надав і доказів того, що майно, на яке накладено арешт, йому не належить. Суд не вбачає порушень в діях державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо накладення арешту.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" звернулось з апеляційною скаргою до Центрального апеляційного господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що:

при розгляді скарги боржника на постанову державного виконавця, суд не обгрунтовав свої доводи, не надав оцінку доводам скаржника;

з постанови вбчається, що інформацію про майно боржника, державний виконавець отримав саме із заяви Стягувача; в той же час державним виконавцем не перевірено в електронних державних базах та реєстрах наявність права власності на вказане майно, чим порушено порядок накладення арешту на майно боржника;

постанова про арешт майна боржника винесена не в день відкриття виконавчого провадження 03.04.2019 року, а 15.04.2019 року, що суперечить вимогам абзацу 3 ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»;

вважає, що оскільки старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. порушено порядок накладення арешту на майно боржника, тим самим порушено його право власності.

Просить скасувати ухвалу суду перешої інстанції, визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявського О.А. про арешт майна боржника від 03.04.2019 року по виконавчому провадженню №58787488.

У відзиві на апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", посилаючись на норми діючого законодавства України, рішення ЄСПЛ, просить апеляційний суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що скаржником не надано доказів на ствердження, що державним виконавцем не перевірено в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності на вказане майно, як не надано доказів і того, що майно йому не належить. Натомість скасування оскаржуваної постанови матиме наслідком зняття арешту зі всього майна боржника. Вважає, що державним виконавцем не порушені строки при винесенні оскаржуваної постанови, так як сама постанова винесена 03.04.2019 року, а в даних автоматичної системи виконавчого провадження указано день внесення відомостей про накладення арешту. Скаржником не доведено, яким чином наведені ним обставини накладення арешту порушують його законні права та інтереси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 03.07.2019 року, визначена судова колегія суддів: Головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Іванов О.Г., Широбокова Л.П.

Ухвалою від 04.07.2019 року у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Іванов О.Г., Широбокова Л.П. відновлено строк на подання апеляційної скарги. Відкрите апеляційне провадження у справі №904/1640/18. Розгляд справи призначено у судовому засіданні

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 19.08.2019 року, у зв"язку з відпусткою судді Іванова О.Г. та подальшою відпусткою судді Широбокової Л.П., визначена судова колегія суддів: Головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Широбокової Л.П., Дарміна М.О.

Ухвалою від 19.08.2019 року даною колегією справу № 904/1640/18 прийнято до свого провадження.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, заслухавши представників сторін, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду залишається без змін з врахуванням наступни наступного.

Як встановлено господарським судом і вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року, позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості у розмірі 124 739 517,77 грн. задоволено повністю:

- розірвано укладений між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" кредитний договір №DNHSLON06923 від 28.10.2016 року;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" основну заборгованість за кредитним договором у розмірі 116 959 379,57 грн., проценти за користування кредитними коштами у розмірі 7 780 138,20 грн. та витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 618 462,00 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 року повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року у справі №904/1640/18 повернуто без розгляду.

10.09.2018 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2018 року було видано накази №904/1640/18.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.11.2018 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.09.2018 року у справі №904/1640/18 повернуто без розгляду.

За заявою стягувача, Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", від 19.02.2019 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду.

03.04.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду №904/1640/18.

03.04.2019 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Валявським О.А. винесено постанову про арешт майна боржника ВП №58787488 (т. 2 а.с. 163-164).

Згідно даної постанови, на підставі заяви стягувача виявлено майно, а саме: транспорті засоби Фіат Добло днз НОМЕР_1 ; причіп Путнік днз НОМЕР_2 ; мікроавтобус ГАЗ 32213 днз НОМЕР_3 ; ГАЗ-САЗ 3607 днз НОМЕР_4 ; ГАЗ 5312 днз НОМЕР_5 ; САЗ-3307 днз НОМЕР_6 ; ВАЗ 2121 днз НОМЕР_7 ; ГАЗ-САЗ 3503 днз НОМЕР_8 ; КАМАЗ 5320 днз НОМЕР_9 ; САЗ 3508 днз НОМЕР_10 ; САЗ 3507 днз НОМЕР_11 ; ГАЗ-САЗ 3507 днз НОМЕР_12 ; ГАЗ 5204 днз НОМЕР_13 ; ВАЗ 212140 днз НОМЕР_14 ; ВАЗ 212140 днз ВА2320 НОМЕР_15 ; ПАЗ 4234 днз НОМЕР_16 ; Ніссан Кашкай днз НОМЕР_17 ; КАМАЗ 45143-013-15 днз НОМЕР_18 ; КАМАЗ 45143-013-15 НОМЕР_19 ; причіп НЕФАЗ 8560 днз НОМЕР_20 ; КАМАЗ 45143-013-15 днз НОМЕР_21 ; Причіп НОМЕР_22 ; ВАЗ 21214 днз НОМЕР_23 ; САЗ 3507 днз НОМЕР_24 ; ВАЗ 2121 днз НОМЕР_25 ; УАЗ 31602 днз НОМЕР_26 та об`єкт нерухомого майна № 139106244 від 26.09.2018. На все майно боржника, відповідно до ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

Згідно наданої боржником довідки з Автоматизованої системи виконавчого провадження дата вчинення виконавчої дії арешт майна боржника 15.04.2019р.

Відповідно до ст..1291 Конституції України, ст..13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст..326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили є обов?язковими для виконання.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із заходів примусового виконання рішень, передбачених ст..10 Закону України «Про виконавче провадження» є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст. 13, ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно ч.ч.1 4 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», решт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Як зазначав скаржник, порушення державного виконавця полягає в тому, що він не перевірив в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на майно на яке накладено арешт.

За приписами ст.ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Колегія суддів констатує, що заявником скарги не надано жодних доказів на підтвердження невиконання державним виконавцем вимог закону щодо перевірки майна в електронних державних базах даних та реєстрах. Не надано також доказів того, що майно на яке накладений арешт належить іншій особі, а не боржнику. Навпаки, боржник не заперечує про належність транспортних засобів саме йому.

Крім того слід зазначити, що згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст..339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Господарським судом правильно встановлено, що постанова про арешт майна боржника від 03.04.2019р. винесена державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» і даною постановою право боржника не порушено у зв?язку з чим обґрунтовано відмовлено в задоволенні скарги.

Колегія не важає, що оскаржуваною постановою старшого державного виконавця Валявського О.А. про арешт майна боржника від 03.04.2019 року по

виконавчому провадженню №58787488, порушується право власності боржника на майно, оскільки мове йде про виконання рішення суду про стягнення заборгованості і жодних доказів порушення заявником не наведено.

За наведних обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, ухвалу суд слід залишити в силі.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброульянівка" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 року у справі № 904/1640/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суд протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22.08.2019 року

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя М.О.Дармін