ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2696/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши спру

за позовом Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа №18" Кам`янської міської ради, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 141 221,24 грн.

Без виклику учасників

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Кам`янської міської ради "Тепломережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа №18" Кам`янської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 141 221,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору №103т/18 від 29.01.2018, в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію.

З урахуванням викладеного, Позивачем до основної заборгованості у розмірі 126 219,22 грн. також нараховано Відповідачу 3% річних, які складають 3 890,32 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 111,70 грн.

Ухвалою від 01.07.2019, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався, про наявність справи у суді повідомлений належним чином, що підтверджується підписом представника відповідача у поштовому повідомленні № 747.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2018 між Комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Тепломережі" (позивач - учасник) та Комунальним закладом "Середня загальноосвітня школа №18" Кам`янської міської ради (відповідач - замовник) укладено договір №103т/18 пара, гаряча вода та пов`язана продукція.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, предметом договору є пара, гаряча вода та пов`язана продукція. Предмету закупівлі: ДК 021:2015- 09320000-8.

Згідно з п. 1.3. договору, найменування послуги (товарної продукції): пара, гаряча вода та пов`язана продукція кількість послуг (товарної продукції), або кількісні характеристики виконуваних за цим Договором послуг (товарної продукції) 224 Гкал.

Відповідно до 1.4. договору, згідно ст.48 Бюджетного кодексу України Замовник бере бюджетне зобов`язання і здійснює платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом.

Згідно з п. 2.1. договору, учасник повинен надати замовнику послуги (товарну продукцію), якість яких відповідає умовам «Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.07р. № 71 та інших нормативних актів України.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 370 076 грн.88 коп., у тому числі ПДВ 61 679,48 грн. (ціна договору визначається з урахуванням розділу V Податкового кодексу України, з наступними доповненнями та змінами).

У відповідності до п. 3.2. договору, ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п. 4.1. договору, тариф на теплову енергію визначається нормативними документами відповідно до чинного законодавства. Зміна тарифів не є підставою для переукладення договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Замовник самостійно одержує платіжну вимогу та акт про постачання теплової енергії у Учасника після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Замовник на протязі розрахункового періоду сплачує Учаснику вартість спожитої кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

У разі прострочення виконання розрахунків за цим Договоромзамовник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

За несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться Учасником, після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у Замовника.

Замовник щомісячно зобов`язаний проводить звірку розрахунку за теплову енергію в бухгалтерії учасника. У разі невиконання звірки на протязі кварталу сума боргу нараховується в безспірному порядку.

Згідно з п. 4.3. договору, всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання теплової енергії, що виписує учасник замовнику.

Двосторонній акт про постачання теплової енергії замовник підписує і один екземпляр повертає учаснику в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається беззаперечною та прийнятою до сплати.

Відповідно до п. 5.1. договору, початок та кінець опалювального періоду встановлюється рішенням відповідних органів місцевого самоврядування.

Згідно з п. 5.2. договору, учасник надає послугу (товарну продукцію) з пари, гарячої води та пов`язаної продукції згідно з діючими ДСТУ Б.Д. по об`єктах замовника, згідно адрес:

1) вул. Звенигородська, 31 (школа) по приладу обліку.

2) вул. Звенигородська,33 (школа) без приладу обліку.

3) вул. Звенигородська,33 (оренда 3 гр.) - без приладу обліку.

Джерело - ДТЕЦ.

Відповідно до п.10.1. договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін, але не раніш ніж через 5 днів з дня оприлюднення оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір за результатами застосування переговорної процедури закупівлі в одного учасника і діє до 31.12.2018 року, в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення.

Керуючись статтею 631 Цивільного кодексу України, сторони прийшли згоди, що умови договору поширюють дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2018 (п. 10.2. договору).

На виконання умов договору, позивач в березні 2018р. надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 126 219,22 грн., що підтверджується актом про постачання теплової енергії (а.с.22), який підписаний і скріплений печатками позивача та відповідача.

На оплату поставленої теплової енергії позивач виставив відповідачу рахунок фактуру №3-00011532 на суму 126 219,22 грн.

Проте, оплату за поставлену теплову енергію в березні 2018р. на суму 126 219,22 грн. відповідач не здійснив.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 103т/18 від 29.01.2018, в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію та просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість у розмірі 126 219,22 грн., 3% річних - 3 890,32 грн. та інфляційні втрати - 11 111,70 грн., що і є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, на підставі наступного.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання норм § 5 "Постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу" глави 54 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, норм § 3 "Енергопостачання" глави 30 розділу VІ Господарського кодексу України та спеціального законодавчого акту - Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

За змістом статті 1 Закону України "Про теплопостачання" споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Зазначене кореспондує з положеннями Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198, за змістом яких споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єкт підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з нормами статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У частині 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з нормами статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання своїх зобов`язань за спірним договором позивачем, в свою чергу відповідачем вони були порушені, оскільки спожита в березні 2018 року теплова енергія не була оплачена відповідачем.

Відповідно до умов договору, строк оплати теплової енергії є таким, що настав.

Доказів оплати теплової енергії в сумі 126 219,22 грн. відповідач не надав.

Враховуючи, що наявність заборгованості у розмірі 126 219,22 грн. підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 126 219,22 грн. підлягають задоволенню.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 3 890,32 грн. та інфляційні втрати у розмірі 11 111,7 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних за загальний період з 21.04.2018 по 30.04.2019 на суму 3890,32 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Загальна сума інфляційних втрат, що підлягає до стягнення становить 11 111,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з приписами ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" до Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа №18" Кам`янської міської ради про стягнення заборгованості в сумі 141 221,24 грн. задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального закладу "Середня загальноосвітня школа №18" Кам`янської міської ради (51900, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Звенигородська, 31, ) на користь Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Тритузна, 168, ) основну заборгованість у розмірі 126 219,22 грн., 3% річних у розмірі 3 890,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 111,70 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 119,00 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.08.2019

Суддя Н.Г. Назаренко