УХВАЛА

м. Київ

19.08.2019Справа № 910/10374/19
Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАУКРТРАНС"

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі № 910/10374/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАУКРТРАНС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ"

про стягнення 3 269 994,99 грн.

без участі представників учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТАУКРТРАНС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ" про стягнення 3 269 994,99 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 070ДП поставки нафтопродуктів від 12.09.2018 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/10374/19, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 03.09.2019.

16.08.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАУКРТРАНС" надійшла заява про забезпечення позову.

Розглянувши заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд накласти арешт на майно та кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ ЕНЕРДЖИ" у межах суми позовних вимог - 3 269 994,99 грн., що містяться на банківських рахунках.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступними обставинами:

- відповідач, реалізуючи нафтопродукти, що придбані у позивача, отримуючи грошові кошти за них, ухиляється від виконання своїх зобов`язань перед позивачем;

- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідачем укладено договір іпотеки з ТОВ «БАК», в рахунок забезпечення укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги. Однак, отримані грошові кошти не було направлено на погашення заборгованості перед позивачем, що на думку позивача, свідчить про вірогідність відчуження та/або приховування відповідачем власного майна;

- заборгованість відповідача перед контрагентами становить майже 3 млн. грн.;

- за даними з відкритих джерел з мережі Інтернет, компетентними органами 12.03.2018 не було проведено комплексну перевірку відповідача, у зв`язку з тим, що останній не здійснює господарську діяльність.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

У вирішенні питання про забезпечення позову, в тому числі, з ініціативи суду, господарський суд, має здійснити оцінку необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення боржником дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання зобов`язання без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79. ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

В той же час, матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову не містять доказів, що відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані відчуження нерухомого майна, або дії, які свідчать, що у майбутньому відповідач має намір ухилитися від виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Так, посилання позивача на укладення договору іпотеки з ТОВ «БАК», в рахунок забезпечення укладеного між сторонами договору про надання поворотної фінансової допомоги є безпідставним, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема не надано ні самого договору іпотеки, ні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на який посилається позивач.

Посилання заявника на те, що реалізуючи нафтопродукти, що придбані у позивача, отримуючи грошові кошти за них, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань перед позивачем є лише припущеннями позивача, оскільки матеріали справи не місять жодних доказів отримання відповідачем коштів від контрагентів.

Також суд зазначає, що невиконання відповідачем спірного зобов`язання по договору не доводить наявність або відсутність у відповідачів коштів у розмірі, достатньому для виконання рішення, а лише свідчить, що вказане зобов`язання між сторонами є спірним. Наявність у відповідача заборгованості перед контрагентами є лише припущеннями позивача, оскільки позивачем на підтвердження вказаних фактів не надано жодного доказу, а наявність судових рішень, без відомостей про стан їх виконання, не свідчить про наявність боргу.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на те, за даними з відкритих джерел з мережі Інтернет, компетентними органами 12.03.2018 не було проведено комплексну перевірку відповідача, у зв`язку з тим, що останній не здійснює господарську діяльність, оскільки спірний договір укладений між сторонами вже після 12.03.2018. Крім того, поставки за спірним договором та часткові оплати також здійснювались після 12.03.2018.

Таким чином, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб на даній стадії судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАУКРТРАНС" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТАУКРТРАНС" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 19.08.2019 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя С.О. Турчин