ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 Cправа № 914/939/19

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м.Київ

до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ», м. Львів

до відповідача 2: фізичної особи ОСОБА_1 , м. Львів

про солідарне стягнення 200' 000,00 грн. заборгованості,

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Муравець О.М.

Представники сторін:

від позивача: Гулкевич Н.І. - адвокат;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився,

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) «Акорд».

Суть спору.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та фізичної особи ОСОБА_1 про солідарне стягнення 200' 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 26.03.2018 р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням позичальником - ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (відповідачем-1) зобов`язань щодо повного і своєчасного повернення кредиту за кредитним договором від 26.03.2018 р., внаслідок чого у ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (позичальника) утворилась заборгованість. Також позивач вказує, що обов`язок повернути вказану заборгованість виник і у поручителя (фізичної особи) - ОСОБА_1 (відповідача-2) в силу договору поруки № POR129 від 26.03.2018 р., яким забезпечувалось повернення кредиту. У позові АТ КБ «Приватбанк» просить стягнути солідарно з ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» та ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 200' 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.05.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.07.2019 р., надано відповідачу строк на подання відзиву - протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, явку сторін визнано обов`язковою. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду висвітлені в ухвалі суду.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідачі не скористалися своїми правами на подання відзивів, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Протокольною ухвалою від 09.07.2019 р. Господарський суд Львівської області ухвалив відкласти підготовче засідання на 18.07.2019 р.

Крім того, ухвалами від 09.07.2019 р. Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України, викликав відповідачів та повідомив про дату, час і місце підготовчого засідання.

У судове засідання, що відбулось 18.07.2019 р., представник відповідача 1 та відповідач 2 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.07.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2019 р.

У судове засідання 25.07.2019 р. відповідачі не заявилися, суд відклав розгляд справи на 29.08.2019 р.

У судовому засіданні 29.08.2019 р. представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання знову не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвали суду були надіслані за адресою відповідача 1, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також за адресою відповідача 2, вказаною відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області.

Поштові відправлення, надіслані на адреси відповідачів повернулися на адресу суду з відміткою органу зв`язку про причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

При цьому суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Суд приймає до уваги, що застосовуючи згідно з частиною 2 статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, оскільки відповідачів було належним чином повідомлено про усі судові засідання та при цьому - на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідачами, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів.

У судовому засіданні 29.08.2019 р., відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

26.03.2018 року ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (клієнт, відповідач 1) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» (банк, позивач) із анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (далі - Умови), відповідно до якої клієнт приєднується до розділу 3.2.8 вказаних Умов та правил, що розміщені на сайті банку http://pb.ua, приймає на себе всі зобов`язання, зазначені у цих Умовах, та укладає кредитний договір.

Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуги «КУБ» підписано із використанням електронного цифрового підпису відповідача 1.

Істотними умовами кредитного договору є: вид кредиту - строковий; розмір кредиту визначається АТ КБ «Приватбанк» та вказується у профайлі позичальника на сайті kub.pb.ua; строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів; комісія за користування кредитом - 2 % в місяць від початкового розміру кредиту; порядок погашення заборгованості за кредитом - щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п.1.2-1.4 Анкети-заяви про приєднання).

Пунктом 3.2.8.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту «Кредит Куб» для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування, про який банк повідомляє клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по умов та правил надання банківських послуг (далі заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі «Paperless» або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду Договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 2015, 638, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та ст.ст. 179, 180, 180 Господарського кодексу України, він вважається укладеним.

Умовами п. 3.2.8.2. Умов та Правил надання кредиту «Кредит КУБ» передбачено, що розмір кредиту, який може бути надана в рамках послуги, складає від 50 000 до 1 000 000 грн.

Судом встановлено, що на виконання умов кредитного договору від 26.03.2018 р., АТ КБ «Приватбанк» перерахувало на поточний рахунок ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (відповідачу-1) кредитні кошти у сумі 300 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою.

Згідно з п. 3.2.8.3.1 Умов повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Пунктом 1.3 заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5 Заяви).

Клієнт доручає банку щомісячно в терміни, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих в Приватбанку, на погашення заборгованості за послуги в кількості і розмірі, зазначеному в кредитному договорі (п.3.2.8.3.1.3 Умов).

Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Згідно ст.212, 651 ЦК України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з дев`яносто першого дня порушення будь-якого із зобов`язань, вправі змінити умови договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення чи інших). У разі непогашення заборгованості за цим Договором в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня з дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, терміном повернення кредиту є дата останнього платежу (п. 3.2.8.3.1.3. Умов та Правил надання кредиту «Кредит КУБ»).

Згідно п. 3.2.8.5.2. Умов та Правил надання кредиту «Кредит КУБ» передбачено, що клієнт зобов`язаний оплатити щомісячні відсотки за користування кредитом відповідно до п. 3.2.8.3.2.

Термін позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки, пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років (п.3.2.8.10.6 Умов та Правил надання банківських послуг).

Позичальник ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» неналежним чином виконав покладені на нього зобов`язання, визначені умовами кредитного договору та Умовами повернення кредиту, а саме - основний борг повернув не у повному обсязі. Як вбачається із виписок по рахунку відповідача 1, а також наданого позивачем розрахунку заборгованості у відповідача 1 виникла заборгованість за кредитом у сумі 200' 000,00 грн.

Відповідач 1 - ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань за кредитним договором від 26.03.2018 р., суду не надав, в матеріалах справи вони відсутні.

Судом також встановлено, що 26.03.2018 р. між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор, позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки № POR129, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (відповідач 1) зобов`язань за угодами-приєднання. Так, зі змісту пункту 1.1.1 договору поруки вбачається, що поручитель (відповідач 2) відповідає за зобов`язаннями відповідача 1 по сплаті, зокрема, суми кредиту, що вказана в кредитній угоді, процентної ставки за користування кредитом у розмірі 2 % від суми кредиту щомісяця, а також за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.5.3 угоди - 4 % від суми кредиту щомісяця.

Водночас цим же пунктом визначено, що якщо під час виконання угоди зобов`язання боржника, які забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується і обсяг відповідальності поручителя, то поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за угодою в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні (п. 1.1.1 договору).

Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 205, 553, 554, 638 ЦК України та ст. ст. 179, 180, ГК України, він вважається укладеним.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається із анкети-заяви від 26.03.2018 р., клієнт - ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (відповідач 1) приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил, що розміщені на сайті банку http://pb.ua, чим уклав із банком кредитний договір.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику (параграф 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору).

На виконання умов кредитного договору від 26.03.2018 р. АТ КБ «Приватбанк» перерахувало на поточний рахунок ТзОВ «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (відповідачу 1) кредитні кошти у сумі 300 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою, проте позичальник основний борг повернув не у повному обсязі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 заборгованості по кредиту є правомірними.

Щодо заявлених вимог за договором поруки про солідарне стягнення вказаної суми заборгованості з поручителя ОСОБА_1 (відповідача 2) суд відзначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями. Випадки, коли справи у спорах, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, підвідомчі господарському суду, визначені статтею 20 ГПК України.

Отже, до юрисдикції господарських судів належать справи у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/1733/18 (провадження № 12-170гс18)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 р. у справі №904/2538/18 додатково звертає увагу на те, що положення пункту 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України пов`язують належність до господарської юрисдикції справ у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не з об`єднанням позовних вимог до боржника у забезпечувальному зобов`язанні з вимогами до боржника за основним зобов`язанням, а з тим, що сторонами основного зобов`язання мають бути юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, вимога позивача до відповідача 2 належить до юрисдикції господарського суду

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки на підставі п. 2 ст. 554 ЦК України. Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки №POR129 від 26.03.2018 р. сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів та інших платежів, всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зважаючи на приписи чинного законодавства, умови договору поруки та встановлені у справі обставини, у поручителя (відповідача 2) виник солідарний обов`язок погасити заборгованість за кредитом у сумі 200' 000.00 грн.

Суд встановив, що порука не є припиненою, зокрема, на підставі ст. 559 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки (ч. 4 статті 559 ЦК України). У даному випадку сторони визначили (встановили) строк припинення поруки - 15 років після укладення цього договору поруки, тобто порука є дійсною до 26.03.2033 р. (п. 4.1).

Відтак, позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості за кредитом в сумі 200' 000.00 грн. з відповідача 2 ( ОСОБА_1 ) підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставіяких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачами, а тому позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 заборгованості за кредитом в сумі 200' 000,00 грн. є обґрунтованими і позов підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № ВОТМ4В21ХТ від 24.04.2019 р. на суму 3' 000,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки судом встановлено порушення відповідачами умов договору щодо виконання грошових зобов`язань, тому витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 73, 74, 76, 80, 86, 123, 129, 165, 178, 202, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «НАТЕН КЕПІТАЛ МЕНЕДЖМЕНТ» (79066, м. Львів, вул. Зелена, буд. 253, кв. 27; ) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д; ) заборгованість за кредитом у розмірі 200' 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3' 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.09.2019 р.

Суддя Яворський Б.І.