ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2692/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Східні ласощі", м. Кропивницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДЕНСЬКИЙ ПОНЧИК", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 30 051,41 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 25 533,10 грн., пені у розмірі 4 167,84 грн., 3% річних у розмірі 350,47 грн. (за договором поставки продукції № 9Н від 22.08.2018).

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "СХІДНІ ЛАСОЩІ" (далі - позивач) 25.06.2019 звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДЕНСЬКИЙ ПОНЧИК" (далі - відповідач) про стягнення заборгованість у розмірі 30 051,41 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 25 533,10 грн., пені у розмірі 4 167,84 грн., 3% річних у розмірі 350,47 грн. (за договором поставки продукції № 9Н від 22.08.2018).

Короткий зміст позовних вимог та узагальнення доводів позовної заяви.

22.08.2018 між сторонами укладено договір поставки продукції № 9Н.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 150 111,30 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- № 5320 від 31.08.2018 на суму 12 685,50 грн.; кінцевий строк розрахунку до 21.09.2018;

- № 5884 від 18.09.2018 на суму 17 568,00 грн.; кінцевий строк розрахунку до 09.10.2018;

- № 6677 від 04.10.2018 на суму 27 834,00 грн.; кінцевий строк розрахунку до 25.10.2018;

- № 7139 від 16.10.2018 на суму 38 743,50 грн.; кінцевий строк розрахунку до 06.11.2018;

- № 9695 від 07.12.2018 на суму 23 200,80 грн.; кінцевий строк розрахунку до 28.12.2019;

- № 9791 від 12.12.2018 на суму 30 079,50 грн.; кінцевий строк розрахунку до 02.01.2019.

За твердженням позивача відповідач свої зобов`язання за договором виконав частково у сумі 124 578,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№ 893 від 02.10.2018 на суму 12 685,50 грн.;

№ 921 від 12.10.2018 на суму 10 000,00 грн.;

№ 1019 від 05.12.2018 на суму 2166,00 грн.;

№ 1018 від 05.12.2018 на суму 27 834,00 грн.;

№ 1038 від 07.12.2018 на суму 23 200,80 грн.;

№ 1056 від 11.12.2018 на суму 20 000,00 грн.;

№ 1059 від 12.12.2018 на суму 4 000,00 грн.;

№ 1057 від 12.12.2018 на суму 9691,90 грн.;

№ 1135 від 28.01.2019 на суму 5 000,00 грн.;

№ 1129 від 29.01.2019 на суму 5 000,00 грн.

№ 904/1223 від 25.02.2019 на суму 5000,00 грн.;

Також, згідно акту звірки взаєморозрахунків підписаного сторонами, станом на 30.04.2019 відповідач підтвердив заборгованість перед позивачем в сумі 25 533,10 грн.

Таким чином, станом на 18.06.2019, як зазначає позивач у позові заборгованість відповідача перед позивачем зі сплати товару складає 25 533,10 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню у розмірі 4167,84 грн. (за періоди: з 03.01.2019 - по 25.04.2019 та з 26.04.2019 - по 18.06.2019);

- 3 % річних у розмірі 350,47 грн. (за період з 03.01.2019 - по 18.06.2019).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019, справу № 904/2692/19 передано судді Петренко Наталії Едуардівні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2019 залишено позов без руху.

11.07.2019 позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 08.08.2019; відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

15.07.2019 від представника позивача до суду лист про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії виписки з ЄДРПОУ на ТОВ "КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "СХІДНІ ЛАСОЩІ" та доказ її направлення відповідачу цінним листом за описом вкладення.

25.07.2019 від представника позивача до суду надійшов лист про долучення до матеріалів справи копії засвідчених належним чином документів, а саме:

- копії статуту ТОВ "КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "СХІДНІ ЛАСОЩІ";

- копії свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ "КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "СХІДНІ ЛАСОЩІ";

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- копії довіреності на ОСОБА_1 від 19.07.2019.

08.08.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. А також, у клопотанні представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання 08.08.2019 повноважні представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2019 відкладено розгляд справи на 20.08.2019.

20.08.2019 від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. А також, в клопотанні представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд, їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, відзив на позов і доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості суду не надав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За приписами ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З моменту отримання ухвали від 12.07.2019 до дня проведення судового засідання, призначеного на 08.08.2019, тобто протягом більш ніж 20 днів, відповідач мав можливість скористатися своїми процесуальними правами на ознайомлення з матеріалами справи і подання відзиву на позов.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Застосовуючи згідно з частиною 2 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи незначну складність спору щодо стягнення заборгованості за договором поставки продукції; загальну тривалість розгляду справи з 12.07.2019, тобто більше місяця, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.08.2019 здійснено розгляд справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.08.2019, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а є результатом оцінки належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, і кожному доказу, який міститься у справі, окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (частина 3 статті 180 Господарського кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Східні ласощі" (позивач, за договором - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІДЕНСЬКИЙ ПОНЧИК" (відповідач, за договором - покупець) укладений договір поставки продукції № 9Н від 22.08.2018 (далі - договір).

Предметом договору визначено, що продавець зобов`язується поставляти покупцеві окремими партіями наповнювачі плодово-ягідні та смакові наповнювачі в асортименті, кондитерська глазурь (надалі іменується - продукція), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 1.2. договору конкретне найменування та загальна кількість продукції, що підлягає поставці за цим договором, визначаються у видаткових накладних договору.

Ціна та порядок розрахунків. Продавець продає покупцю продукцію за договірними цінами. Ціна за одиницю продукції, що поставляється за цим договором, визначається сторонами у видаткових накладних та/або специфікаціях (пункт 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору визначено, що оплата кожної партії продукції, поставленої в рамках цього договору здійснюється покупцем протягом 21 (двадцять один) календарних днів з моменту отримання продукції.

За правилами пункту 2.3. договору розрахунки по даному договору здійснюються шляхом перерахування покупцем суми вартості партії продукції в безготівковому порядку в гривнях на поточний рахунок продавця, зазначений в даному договорі та/або рахунку - фактурі.

Строк дії договору. Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року включно, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку цього договору не звільняє сторін від виконання обов`язків, взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 9.1. договору).

Даний договір вважається кожного разу пролонгованим (продовженим) на таких самих умовах на кожен наступний календарний рік за умови відсутності письмових заперечень однієї із сторін щодо пролонгації даного договору, отриманих іншою стороною за один місяць до закінчення строку дії даного договору (пункт 9.2. договору).

Відтак, сторонами погоджено істотні умови договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

А силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не визнаний недійсним.

Таким чином, укладений між сторонами договір поставки продукції №9Н від 22.08.2018 є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 265 Господарського кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно частини 6 статті 265 Господарського кодексу України та частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями і згідно з приписами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 150 111,30 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною № 5320 від 31.08.2018 на суму 12 685,50 грн.; кінцевий строк розрахунку до 21.09.2018;

- видатковою накладною № 5884 від 18.09.2018 на суму 17 568,00 грн.; кінцевий строк розрахунку до 09.10.2018;

- видатковою накладною № 6677 від 04.10.2018 на суму 27 834,00 грн.; кінцевий строк розрахунку до 25.10.2018;

- видатковою накладною № 7139 від 16.10.2018 на суму 38 743,50 грн.; кінцевий строк розрахунку до 06.11.2018;

- видатковою накладною № 9695 від 07.12.2018 на суму 23 200,80 грн.; кінцевий строк розрахунку до 28.12.2019;

- видатковою накладною № 9791 від 12.12.2018 на суму 30 079,50 грн.; кінцевий строк розрахунку до 02.01.2019.

Дослідивши вказані видаткові накладні господарський суд констатує, що останні підписані представниками сторін, підписи, яких засвідчено печатками підприємств позивача та відповідача. Відтак, зазначені видаткові накладні є належними доказами поставки товару позивачем відповідачу.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 5.1 договору передбачено умови оплати, а саме, покупець у будь-який визначений законодавством спосіб оплачує повну ціну товару на вказаних у рахунку/накладних умовах.

Враховуючи, що даний вид договору є оплатним, тому обов`язок постачальника за договором поставити товар, відповідає обов`язку покупця оплатити його вартість.

Оскільки, докази повної оплати отриманого від позивача товару матеріали справи не містять, господарський суд застосовує положення статті 692 Цивільного кодексу України та констатує, що строк оплати товару за накладними настав.

За отриманий від позивача товар відповідач розрахувався не у повному обсязі, тобто доказів оплати товару в сумі 25 533,10 грн. відповідач не надав.

Доказів повернення вказаного товару позивачу відповідачем не надано.

Господарський суд дійшов висновку, що конклюдентними діями відповідач визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до позивача, оскільки до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситься дії з часткової оплати спірної заборгованості у розмірі 124 578,20 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в розмірі 25 533,10 грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у цій частині.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.3. договору визначено, що у разі порушення строку оплати партії продукції, покупець зобов`язується сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за поставлену партію продукції за кожний розпочатий день (добу) прострочення.

Позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю в три роки (пункт 6.5. договору).

Позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 4167,84 грн. (за періоди: з 03.01.2019 - по 25.04.2019 та з 26.04.2019 - по 18.06.2019);

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунки пені та визнав їх арифметично та методологічно правильними, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3 % річних у розмірі 350,47 грн. (за періоди: з 03.01.2019 - по 18.06.2019).

Відповідач контррозрахунку не надав.

Господарський суд перевірив розрахунки 3 % річних та визнав їх арифметично та методологічно правильними, а вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 231, 233, 236-238, 240-241, 247-252, 254-259, п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Східні ласощі" (25014, місто Кропивницький, вулиця Руслана Слободянюка, будинок 215; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35720380) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДЕНСЬКИЙ ПОНЧИК" (49038, місто Дніпро, вулиця Князя Ярослава Мудрого, будинок 59 А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40100631) про стягнення заборгованості у розмірі 30 051,41 грн., яка складається з суми основного боргу у розмірі 25 533,10 грн., пені у розмірі 4 167,84 грн., 3% річних у розмірі 350,47 грн. (за договором поставки продукції № 9Н від 22.08.2018) - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІДЕНСЬКИЙ ПОНЧИК" (49038, місто Дніпро, вулиця Князя Ярослава Мудрого, будинок 59 А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40100631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Східні ласощі" (25014, місто Кропивницький, вулиця Руслана Слободянюка, будинок 215; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35720380) основний борг у розмірі 25 533,10 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять три грн. 10 коп.), пеню у розмірі 4 167,84 грн. (чотири тисячі сто шістдесят сім грн. 84 коп.), 3% річних у розмірі 350,47 грн. (триста п`ятдесят грн. 47 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Реквізити сторін:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Східні ласощі" (25014, місто Кропивницький, вулиця Руслана Слободянюка, будинок 215; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35720380).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІДЕНСЬКИЙ ПОНЧИК" (49038, місто Дніпро, вулиця Князя Ярослава Мудрого, будинок 59 А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40100631).

Повний текст рішення складено - 22.08.2019.

Суддя Н.Е. Петренко