ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2019 року м.Дніпро Справа № 908/43/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чус О.В., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 (повний текст рішення складено 30.05.2019, суддя Горохов І.С.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", Кіровоградська область, м. Знам`янка

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

09.01.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", Кіровоградська область, м. Знам`янка до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя про стягнення штрафу за накладною № 45993326 у розмірі 44 600,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено невірне зазначення в накладній № 45993326 (вагон №53377797) маси вантажу. У зв`язку з виявленими порушеннями, позивач, враховуючи положення ст. 118 Статуту залізниць України, нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення з посиланням на ст. ст. 307, 315 Господарського кодексу України, 920, 925 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у даній справі позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" штраф у розмірі 44 600,00 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Зазначене рішення мотивовано посиланням на те, що залізницею виявлено надходження відправленого відповідачем вантажу у вагоні №53577797 до станції призначення позивача з фактичною масою, що є меншою від його маси, зазначеної відповідачем у накладній №45993326.

Факт невідповідності маси вантажу у спірному вагоні даним про його масу, зазначеній у перевізних документах (накладній), став підставою для складення залізницею в порядку ст.129 Статуту залізниць України комерційного акту № 410006/277/8 від 14.11.2018, який від імені залізниці підписаний начальником станції Мірошниченко А.І. , заступником начальника станції Самойленко О.В. , працівником станції Жеребіло Ю.Л. та одержувачем ОСОБА_4 .

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із згаданим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник зазначає, що комерційний акт № 410006/277/8 від 14.11.2018 є неналежним та допустимим доказом, оскільки складений з порушення п.8,910,12 Правил складання актів.

Комерційний акт № 410006/277/8 від 14.11.2018 підписано на станції Знам`янка неуповноваженими особами, що є порушення п.10 Правил складання актів.

В порушення п.12 Правил складання актів, позивач не здійснив перевірку маси вантажу до видачі або одночасно з видачею вантажу вантажоодержувачу. При цьому зважування повинно було відбуватись на вагах залізниці (ваги на іншій найближчій станції) або на вагах вантажоодержувача в присутності працівників залізниці. Тому, на думку апелянта, запис в розділі "Є" комерційного акту є формальним, вантаж видано вантажоодержувачу за вагою встановленою на станції Знам`янка та зазначеною в комерційному акті, без перевірки фактичної ваги на станції призначення.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що по прибуттю на станцію призначення позивачем здійснено перевірку маси вантажу шляхом зважування на вагонних вагах, що своєчасно пройшли держперевірку та огляд перевірку, відсутня належна фіксація результатів зважування, відсутня належна інформація щодо осіб, що здійснили зважування.

Комерційний акт не містить підпису вантажоодержувача в розділі "Є". Тобто, вантажоодержувач не підтвердив результати перевірки вантажу на станції призначення.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності на станції Гуменці вантажного району та посади начальника вантажного району на момент проведення перевірки вантажу 18-20.11.2018.

Відповідно до п.4 Правил складання актів та п.3.46, 3.47, 4.1 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, на позивача покладається обов`язок довести, що ним на станції Знам`янка здійснено зважування вагону на конкретних вагонних вагах, що дані ваги пройшли повірку та огляд-перевірку у повній відповідності до вимог Інструкції.

Однак, скаржник зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивачем здійснено зважування на вагонних вагах, які можливо ідентифікувати, що дані ваги пройшли повірку та огляд-перевірку у повній відповідності до вимог Інструкції.

Апелянт звертає увагу на виявлені протиріччя, а саме: згідно з протоколом зважування, призважуванні вагону №53577797 було визначено, що вага вагону з вантажем становить 83 250 кг, вага вантажу 59 850 кг, маса тари (вагону) 23 400 кг, відхилення від документа 10 150 кг. Однак дана інформація суперечить самому комерційному акту. Згідно з комерційним актом №410006/277/8 від 14.11.2018 позивачем при зважуванні встановлено різницю в розмірі 9 850 кг.

На думку скаржника, матеріали справи не містять належним чином оформленої копії залізничної накладної. З копії залізничної накладної №45993326 вбачається, що дана накладна не відповідає ані формі електронного перевізного документа, ані перевізному документу в паперовій формі.

Апелянт вважає, що суд дійшов необґрунтованого висновку щодо неможливості зменшення штрафу в силу того, що можливість зменшення штрафу не передбачена Статутом залізниць України.

Крім того, скаржник зазначає, що позивачем до позовної заяви не долучено жодного завіреного належним чином згідно з вимогами ГПК України додатка, що є порушенням ст.91 ГПК України.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що залізницею належними доказами доведено факт невідповідності зазначеної відповідачем маси вантажу, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу, який застосований і розрахований згідно зі ст.с.118, 122 Статуту залізниць України, а твердження відповідача про порушення судом норм матеріального та процесуального права не мають свого підтвердження та суперечать матеріалам справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 15.08.2019.

15.08.20199 у судове засідання з`явилися представник скаржника та позивача.

Відповідач наданим йому процесуальним правом не скористався та не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (відповідач) відправив зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за накладною № 45993326 на адресу Публічного акціонерного товариства "Подільський цемент" станція призначення - Гуменці Південно-Західної залізниці вагон № 53577797 із вантажем - шлаки гранульовані, зазначивши у накладній масу вантажу - 69 700 кг, тара 23400 кг.

В процесі зважування вагону 14.11.2018 на попутній станції Знам`янка Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у зазначеному вагоні.

У зв`язку з виявленою невідповідністю у вагоні № 53577797 маси вантажу в перевізних документах показанням ваг на станції Знам`янка було складено акт загальної форми ГУ-23 № 87841 від 13.11.2018, яким зафіксовано, що навантаження нижче бортів 700 мм. На поверхні вантажу слідів розкрадання та втрати вантажу немає. У вагоні глухі торцеві стінки, люки щільно закриті. Вагон відчеплено для перевірки.

Здійснено контрольне зважування вагону на статичних тензометричних вагонних вагах СВ-150000В2, про що складено комерційний акт від 13.11.2018 № 410006/277/8.

Відповідно до комерційного акта виявлена різниця у дійсній вазі вантажу проти накладної в сторону зменшення - 9850 кг.

При прибутті вагону на станцію призначення Гуменці було проведено перевірку маси вантажу, про що зазначено в розділі "Є" комерційного акту. Різниці проти комерційного акту не виявлено.

За даними накладної № 45993326 вантаж навантажений у вагон № 53577797 засобами відправника навалом. Маса вантажу визначена на вагонних вагах відправником. Відправник засвідчив правильність внесених у накладну відомостей у графі "Правильність внесених у накладну відомостей підтверджую".

Станція Запоріжжя-Ліве Структурний підрозділ "Запорізька дирекція залізничних перевезень" РФ "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" надала інформацію на запит ВП "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" РФ "Одеська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" листом від 27.11.2018 про те, що на станції відправлення - Запоріжжя-Ліве зважування вагону № 53577797 проводилось на вагонних вагах відправника № 47, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під №0200. У зважуванні вагонів працівники залізниці участі не брали.

Вартість перевезення згідно накладної № 45993326 складає 8920,00 грн.

За неправильно зазначену масу вантажу Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Знам`янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" нарахувало штраф у розмірі 44 600,00 грн (8920,00 грн х 5), який просить стягнути з відповідача в даному позові.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення у судовому засіданні присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої - третьої статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом спору у даній справі є стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні №53377797 відповідно до накладної № 45993326 у сумі 44 600,00 грн.

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 1 статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 статті 909 ЦК України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами (ч.5 ст.307 ГК України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (стаття 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі Статут), Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі Правила), Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до частин 1,2 статті 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Згідно з частиною 1 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 статті 24 Статуту передбачено право Залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до приписів статті 37 Статуту та пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажів визначається відправником.

Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Згідно ст.122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Штраф, відповідно до статті 118 Статуту залізниць України, стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно із залізничною накладною №45993326 вантажовідправником є ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яким зазначено масу вантажу 69 700 кг у вагоні 53577797.

Зважування вантажу на станції відправлення, як вбачається з накладної, здійснено на Зважування вантажу на станції відправлення, як вбачається з накладної, здійснено на вагонних вагах (150 т); заводський № 47 відправника.

вагонних вагах (150 т); заводський № 47 відправника. Правильність внесених відомостей у накладній №45993326 підтверджено підписом представника відправника - відповідача.

Згідно з технічним паспортом на тензометричні вагонні ваги, заводський № , що знаходяться на станції Знам`янка Одеської залізниці, 05.09.2018 проведено профілактично-технічне обслуговування ваг та встановлено, що ваги придатні для зважування. Навпроти запису про повірку міститься відбиток повірочного тавра.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги заперечення відповідача про те, що ваги не пройшли періодичну повірку та технічний огляд.

Порядок застосування ваг визначений інструкцією "Про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України" затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 за № 442 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 11.10.2012 за № 1716/22028.

Щодо доводів відповідача про незазначення в комерційному акті заводського номеру ваг та їх вантажопідйомність місцевим господарським судом обґрунтовано зазначено, що Правила складання актів та Статут залізниць України не містять вимог до зазначення цих відомостей в комерційному акті, тому посилання відповідача на порушення у зв`язку з цим законодавства при складанні комерційного акту є безпідставними.

У даному випадку позивач скористався своїм правом здійснити контрольне комісійне перезважування вагону №53577797 на проміжній (транзитній) станції Знам`янка Одеської залізниці, про що складено акт загальної форми № 87841 .

Комерційний акт №410006/277/8 від 14.11.2018 свідчить про те, що зважування вагона № 53577797 на станції Знам`янка відбувалось на тензометричних статичних вагонних вагах СВ150000В2. Зазначені ваги призначені для зважування вагонів масою до 150 тон. Строк повірки - один раз у 12 місяців. Огляд-перевірка - 1 раз у 6 місяців. Ці данні зазначаються в технічному паспорті на ваги. Отже, акт містить необхідні ідентифікуючі дані ваг.

Відповідно до статті 13 Статуту, для зважування вантажів, багажу і вантажобагажу (товаробагажу) використовуються вагонні, вантажні, елеваторні та інші ваги.

Наказом Міністерства інфраструктури України 31.07.2012 № 442, зареєстрованому в Мін`юсті України 11.10.2012 за № 30/143-08(39366-07(10/348-06), затверджено Інструкцію про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки (на залізничному транспорті України (далі Інструкція), розроблена відповідно до положень Законів України "Про метрологію та метрологічну діяльність", "Про залізничний транспорт".

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України, діяльність яких пов`язана із застосуванням, розробленням, виготовленням, продажем, прокатом та обслуговуванням засобів ваговимірювальної техніки, призначених для визначення маси вантажів, які перевозяться залізничним транспортом України, і за результатами зважування на яких оформлюються перевізні документи (пункт13. Інструкції).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції огляд-перевірка придатності ЗВВТ для зважування вантажів - визначення стану та характеристик ЗВВТ, відновлення, у разі потреби, робочого стану ЗВВТ без заміни або зміни конструкції його елементів чи програмного забезпечення.

Згідно пункту 5.6 Інструкції під час експлуатації ЗВВТ виконуються такі види робіт з обслуговування: огляд-перевірка, профілактичне технічне обслуговування, ремонт, технічний огляд ЗВВТ, діагностичне обстеження вагонних ваг.

Під час огляду-перевірки ЗВВТ перевіряється відповідність їх технічного стану конструкторській документації і нормативним вимогам та визначається за допомогою еталонів, чи не перевищуються значення встановлених для ЗВВТ нормованих метрологічних характеристик: для статичних ЗВВТ - непостійність показів ненавантажених ЗВВТ, незалежність показів ЗВВТ від положення вантажу на вантажоприймальному пристрої, похибки навантажених ЗВВТ; для динамічних ЗВВТ - похибка ЗВВТ під час зважування вагонів у русі (п.5.7 Інструкції).

Відповідно до п.3.46 Інструкції не допускається заїзд рухомого складу на вагонні ваги, які не пройшли необхідного діагностичного обстеження, мають прострочені терміни повірки чи огляду-перевірки або мають видимі деформації, тріщини в опорних частинах важелів та в елементах фундаменту, стійок, балок (поздовжніх та поперечних).

Згідно з пунктом 3.47 Інструкції не допускається зважування вантажів, що перевозяться залізницями, на ЗВВТ, у яких: прострочені терміни повірки; пошкоджені відбитки повірочних тавр або місця їх нанесення; втрачений технічний паспорт ЗВВТ; в останніх записах в технічному паспорті про повірку, огляд-перевірку зроблені виправлення, не засвідчені підписом осіб, зазначених у пункті 2.5 розділу ІІ цієї Інструкції; прострочені терміни огляду-перевірки.

За таких обставин матеріалами справи підтверджується ідентифікація ваг, якими здійснено контрольне зважування вагону №53577797 на станції Знам`янка Одеської залізниці та своєчасність проходження державної повірки цих ваг, що спростовує доводи апелянта щодо порушення правил контрольного зважування.

Як передбачено пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесенні належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесенні змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

До накладної можуть додаватися додаткові супровідні документи та документи дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачена законами України. У разі оформлення перевізного документа в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису) супровідні документи додаються в електронному вигляді (виготовлені за допомогою сканера, тощо). При цьому оригінали супровідних документів в паперовому вигляді направляються відправником безпосередньо одержувачу.

З огляду на викладене, Правила не забороняють поряд із електронною формою накладної використовувати її паперову форму, що спростовує доводи апелянта про порушення позивачем порядку заповнення накладної як в електронній формі так і в паперовій.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що графа 49 накладної №45993326 заповнена у відповідності з вимогами Правил, які викладені в пункті 8. Графа 49 накладної заповнюється лише залізницею. В даному випадку дані були внесені на шляху перевезення та здійснення контрольного зважування.

Вантаж у вагоні №53577797 прийнятий залізницею до перевезення без зауважень щодо оформлення провізних документів на підставі заповненої відповідачем залізничної накладної №45993326, отриманий представником одержувача також без зауважень до цієї залізничної накладної, окрім маси вантажу, що відображена в акті загальної форми № 87841 та комерційному акті № 410006/277/8, що також підтверджує її відповідність вказаним вище нормативним актам.

Відповідно до пункту 7 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Щодо способу зважування вагонів, які прибули на адресу ПАТ "Подільський цемент", відправником яких виступає ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь".

Зважування вищевказаного вагону здійснювалось на вагонних тензометричних вагах ПАТ "Подільський цемент", модифікації ЗВВТ 150 ВВС-2-2-15,5 заводський № 917. Прийняті ЗЗВТ в експлуатацію 05.09.2016. Простроченого терміну держповірки та контролю придатності ваг не виявлено. Зважування проводилось із зупинкою на вагонних вагах.

Результати зважування власником вагонних ваг занесені до їх власної книги зважування (витяг з якої затверджений ПАТ "Подільський цемент додається). Результати зважування вантажу на станції Гуменці зафіксовано актами загальної форми.

Стосовно участі в проведенні зважування вагонів представників вантажоодержувача ПАТ "Подільський цемент", господарським судом правомірно враховано, що зважування вагонів проводилось на власних вагонних вагах ПАТ "Подільський цемент" дана операція виконувалась безпосередньо працівниками вантажоодержувача а саме: ОСОБА_4 .

На станції Гуменці є район вантажний, посаду начальника району вантажного займає згідно наказу від 03.07.2014 № 774/ОС ОСОБА_5 .

З урахуванням наведеного доводи апелянта щодо порушення позивачем пунктів 8, 9, 10, 12 Правил складання актів спростовуються матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що вартість перевезення згідно накладної № 45993326 складає 8920,00 грн., позивачем вірно розрахований розмір штрафу в сумі 44 600,00 грн (8920,00 грн х 5).

Встановивши наведені обставини, колегія суддів вважає, правомірним висновок місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 44600,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача щодо недотримання позивачем формальних вимог до оформлення залізничної накладної, комерційного акту та протоколів зважування, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки не спростовують факту виявленого порушення по суті.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів сплати штрафу. Водночас, відповідач подав до суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на те, що відповідач вжив всіх необхідних заходів для вірного визначення маси вантажу і не мав наміру порушувати вимоги законодавства. Наголошує на тому, що мав місце факт недовантаження вагону, а не його перевантаження. Вважає, що штраф у розмірі 44 600,00 грн. є неспіврозмірним вчиненому порушенню. Вказує, що зазначена сума штрафу становить 500% від провізної плати, яку сплатив відповідача при відправленні вантажу, та в 8 разів перевищує отриманий відповідачем дохід від реалізації вантажу. Також просить врахувати скрутний фінансовий стан відповідача.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Між тим, зменшення розміру санкцій відповідно до ст.233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується з огляду на встановлені судом обставини, які можуть бути враховані при вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкції.

Стаття 24 Статуту залізниць України встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків.

Відповідальність за невірно зазначену масу вантажу встановлена у ст.122 Статуту залізниць України незалежно від того, занижені її показники, чи завищені, тому посилання відповідача на дану обставину не може бути враховано судом у якості підстави для зменшення ступеня вини відповідача у вчиненому правопорушенні.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що посилаючись на скрутний фінансовий стан, відповідач не надав належних доказів, які підтверджують результати його господарської діяльності (баланс, звіт про фінансові результати, відомості про рух коштів на рахунку). Довідка про наявність дебіторської заборгованості перед відповідачем не є достатнім доказом на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що саме лише посилання відповідача при зверненні з клопотанням про зменшення розміру штрафу на відсутність негативних наслідків для залізниці, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України.

Таким чином, мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, а тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75,76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду про відмову у задоволенні клопотання позивача про зменшення розміру штрафу.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" відмовити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2019 у справі №908/43/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

Постанова складена у повному обсязі 20.08.2019

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.О.Вечірко