ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 6/138

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Білоуса В. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

заявника касаційної скарги: Ігнатенко О. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019

у складі колегії суддів: Мирутенко О. Л. (головуючого), Матущака О. І., Бойко С. М.

та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2019

у складі судді Васьковського О. В.

за заявою Приватного підприємства "Астуріо Кліо"

до Державного підприємства "Агропромисловий комбінат "Ужгородський"

про банкрутство

ІСТОРІЯ СПРАВИ

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

1. Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2019 заяву Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання кредиторських вимог задоволено частково.

Визнано кредиторські вимоги до боржника в сумі 2 675 296,01 грн, яка підлягає задоволенню в четвертій черзі, в т.ч. сума 2 432 412,05 грн податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сума 237 695,34 грн земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності на території Холмської сільської ради, сума 3 834,56 грн земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності на території Коритнянської сільської ради та сума 1 354,06 грн - надходження від розміщення відходів; 107 025,32 грн, яка підлягає задоволенню в шосту чергу в т.ч. 6 696,00 грн - пені за несплату податку на додану вартість, сума 100 329,32 грн - податку на доходи фізичних осіб; 3 524,00 грн судового збору, яка підлягає задоволенню в першу чергу.

У частині визнання кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області до Державного підприємство "Агропромисловий комбінат "Ужгородський" в сумі 9 818 423,18 грн, в т.ч. 67 172,80 грн - єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми заробітної плати, з сум винагород за договорами цивільно-правового характеру, з сум допомоги тимчасовій непрацездатності або добровільна участь у пенсійному страхуванні, в тому числі пеня у розмірі 7 227,98 грн, а також у сумі 9 751 250,38 грн - бюджетних позичок, в тому числі пеня - 4 220 250,38 грн - відмовлено.

2. Місцевий господарський суд виходив з того, що кредитором належним чином доведено та підтверджено відповідними доказами наявність заборгованості в сумі 2 782 321,33 грн. Також судом встановлено, що сума 67 172,80 грн єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, з сум винагород за договором цивільно-правового характеру, з сум допомоги тимчасовій непрацездатності або добровільна участь у пенсійному страхуванні, яку заявник включає до заявлених кредиторських вимог виникла у період 2014-2018 р.р., була сплачена при здійсненні виплати заробітної плати працівнику підприємства, а відтак заявлені вимоги в цій частині є необґрунтованими та безпідставними. Окрім того, в ході розгляду заяви судом не встановлено підстав для визнання вимог кредитора в частині заборгованості за бюджетними позичками, оскільки вказані вимоги до боржника не були заявлені кредитором у встановлений ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк і є погашені, а право вимоги, що випливають з таких зобов`язань відсутні, у зв`язку з припиненням зобов`язання з підстав, що передбачені законом.

3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 вищезазначена ухвала місцевого господарського суду залишена без змін.

4. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками та рішенням місцевого господарського суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції від 13.05.2019 та ухвалою місцевого господарського суду від 04.02.2019 Головне управління ДФС у Закарпатській області звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати у частині відмови у задоволенні вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області та прийняти нове рішення у цій частині, яким визнати ці вимоги.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

6. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 6/138 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Пєскова В. Г., Васьковського О. В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2019.

7. 17.07.2019 суддею Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Васьковським О. В. на підставі до частини 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України заявлено самовідвід з посиланням на те, що під час перевірки матеріалів справи № 6/138 Господарського суду Закарпатської області було з`ясовано, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 04.02.2019 постановлена суддею Васьковським О. В., у провадженні якого перебувала справа № 6/138.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду зазначеної касаційної скарги у справі № 6/138 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. (головуючого), суддів - Білоуса В. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019.

9. Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 6/138 Господарського суду Закарпатської області за вищезазначеною касаційною скаргою; призначено розгляд справи на 15.08.2019.

10. 15.08.2019 до Верховного Суду від ліквідатора надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянувши зазначене клопотання про відкладення розгляду справи, зазначає таке.

12. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

13. Враховуючи, що ухвалою Верховного Суду від 19.07.2019 явка сторін не визнавалася обов`язковою; матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання; матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду справи, виходячи зі змісту статей 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

14. У засідання суду касаційної інстанції 15.08.2019 з`явився представник заявника касаційної скарги, який надав пояснення у справі.

15. Інші учасники справи явку уповноважених представників не забезпечили, хоча про час та дату судового засідання сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності уповноважених представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Головного управління ДФС у Закарпатській області)

16. Скаржник доводить, що судами під час розгляду кредиторських вимог в частині визнання бюджетної позички не з`ясовано всіх обставин справи та не залучено до розгляду в якості учасників справи про банкрутство інших осіб, а саме Управління Державної казначейської служби України в Ужгородському районі, Відділ агропромислового розвитку та Фінансове управління Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області в особі Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області;

- наданий ліквідатором висновок експертного економічного дослідження не містить спростувань щодо наявної заборгованості по бюджетним позичкам боржника;

- судами не враховано, що постановою Кабінету Міністрів України № 174 від 02.03.2011 визначено перелік документів на підставі яких органи державної податкової інспекції здійснюють заходи щодо стягнення простроченої заборгованості за бюджетною позичкою/допомогою.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

17. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

19. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

20. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

А.2. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

21. Причиною подання касаційної скарги стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання кредиторських вимог скаржника щодо заборгованості єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати та бюджетних позичок.

22. Щодо заявлених кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області в частині наявної заборгованості у сумі 67 172,80 грн єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, з сум винагород за договорами цивільно-правового характеру, з сум допомоги тимчасовій непрацездатності або добровільна участь у пенсійному страхуванні, в тому числі пеня у розмірі 7227,98 грн, місцевим господарським судом з`ясовано таке.

23. Вищезазначена сума єдиного внеску, нарахованого роботодавцем на суми заробітної плати, з сум винагород за договорами цивільно-правового характеру, з сум допомоги тимчасовій непрацездатності або добровільна участь у пенсійному страхуванні, яку заявник включає до заявлених кредиторських вимог виникла у період 2014-2018 р.р. та була сплачена при здійсненні виплати заробітної плати працівнику підприємства (що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних платіжних доручень).

24. За таких обставин слід погодитись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, що заявлені вимоги Головного управління ДФС у Закарпатській області у цій частині є необґрунтованими та безпідставними.

25. Щодо заявлених кредиторських вимог Головного управління ДФС у Закарпатській області в частині наявної заборгованості у сумі 9 751 250,38 грн - бюджетних позичок, у тому числі пеня - 4 220 250,38 грн, суд першої інстанції з`ясував таке.

26. Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент введення процедури санації Державного підприємства "Агропромисловий комбінат "Ужгородський") вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

27. Згідно із частиною 15 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній на момент порушення провадження у справі) після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов`язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

28. Оголошення про порушення провадження опубліковано в газеті "Голос України" № 23 (2774) від 05.02.2002.

29. Згідно із частиною 1 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори у місячний строк з дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство подають в арбітражний суд письмові заяви про грошові вимоги до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

30. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику. Боржник разом з розпорядником майна в результаті розгляду цих вимог визнає їх або заперечує, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і арбітражний суд. Визнані боржником грошові вимоги включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

31. Реєстр вимог кредиторів затверджений ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.04.2002.

32. Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

33. Таким чином, з урахуванням встановленого судами попередніх інстанцій та враховуючи наведені вище вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновками судів, що оскільки вищезазначені вимоги до боржника не були заявлені кредитором у встановлений законом строк, останні є погашеними, а право вимоги, що випливає з таких зобов`язань відсутні у зв`язку з припиненням зобов`язання з підстав, що передбачені законом.

34. Щодо тверджень скаржника, що під час розгляду місцевим господарським судом кредиторських вимог в частині визнання бюджетної позички та з метою доведення їх правомірності необхідно було залучити до участі у справі інших осіб (Управління Державної казначейської служби України в Ужгородському районі, Відділ агропромислового розвитку та Фінансове управління Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області в особі Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області) судами попередніх інстанцій правомірно спростовано тим, що в ході розгляду заяви не було встановлено підстав для визнання вимог кредитора.

А.3. Щодо суті касаційної скарги

35. Доводи касаційної скарги здебільшого спрямовані на переоцінку доказів та вказують на неповноту оцінки судами доказів у справі.

36. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

37. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду відхиляє доводи касаційної скарги стосовно неповноти оцінки судом доказів у справі, оскільки це призведе до виходу за межі повноважень суду касаційної інстанції.

38. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

40. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 Господарського процесуального кодексу України).

41. Враховуючи наведене вище, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Головного управління ДФС у Закарпатській області та необхідність залишення постанови Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та ухвали Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2019 у справі № 6/138 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

42. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін оскаржуваних судових актів, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.02.2019 у справі № 6/138 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько
Судді В. В. Білоус
В. Г. Пєсков