ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/2057/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ - 5" (62371,Харківська обл., Дергачівський р-н, сел. Подвірки; )
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, б.11; )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача - Шипенко М. С., довіреність б/н від 10.01.2018;

відповідача - Ващенко Т. Д., довіреність №40-17/1 від 02.01.2019.

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року Приватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ - 5" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", в якій просить суд: стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" основний борг у сумі 9534509,76 грн., пеню у сумі 1 439 089,19 грн. (за період з 21.08.2018 року по 31.05.2019 року), три відсотки річних у сумі 123 640,56 грн. (за період з 21.08.2018 року по 31.05.2019 року), інфляційні витрати у сумі 420 938,52 грн. (за період вересень 2018 року - травень 2019 року) та суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач станом на 01.07.2019 за договором про закупівлю товару від 03.01.2018 своїх зобов`язань не виконав, за отриманий товар розрахунків не здійснював взагалі. Тому позивач вимушений звернутися з позовною заявою до суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 липня 2019 року об 10 годині 30 хвилин. Відповідачеві, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов, також роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачеві, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання, а відповідачу строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

19 липня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №17555 від 19 липня 2019 року), в якому зазначає що відповідач позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за пом`якшену воду за договором №61010301 за період з липня по грудень 2018 року та нараховані суми пені, інфляційних, 3% річних визнає. Просить суд при вирішенні питання щодо стягнення судового збору застосувати частину 1 статті 130 ГПК України та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 50%, а 50% судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

Разом з відзивом на позовну заяву представником відповідача було надано клопотання про зменшення пені на 86,3%.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 24 липня 2019 року підготовче засідання відкладено на 21 серпня 2019 року об 10 годині 30 хвилин.

25 липня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №18057 від 25 липня 2019 року), в якій зазначає що відповідачем не обґрунтовано клопотання про зменшення розміру пені на 86,3% та просить суд відмовити в його задоволенні.

31 липня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області представник відповідача надав заперечення на відповідь позивача на відзив (вх.. №18390 від 31 липня 2019 року).

В підготовчому засіданні 21 серпня 2019 року представники позивача та відповідача надали заяву (вх.. №20133 від 21 серпня 2019 року), відповідно до якої просять суд призначити та провести розгляд справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження у справі.

Суд, на підставі частини 6 статті 183 ГПК України задовольнив заяву представників сторін про розгляд справи по суті відразу після закриття підготовчого провадження у справі.

Присутній в судовому засіданні 21 серпня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та позов просив задовольнити у повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні 21 серпня 2019 року представник відповідача позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за пом`якшену воду за договором №61010301 за період з липня по грудень 2018 року визнав. Просив суд зменшити розмір пені на 86,3%, посилаючись на те, що тривалий час Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" знаходиться в тяжкому фінансовому стані, викликаному зокрема неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідністю тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво. Разом з тим, представник відповідача зазначив, що з листопада 2014 року Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" працює у умовах дії постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217, якою затверджено порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки. З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не мав можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлену позивачем теплову енергію, у зв`язку з чим вина відповідача з прострочення платежів за спірним договором відсутня.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

03 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Харківська ТЕЦ - 5" (продавець) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (покупець) було укладено договір про закупівлю товару №61010301 (а.с.21-24,т.1).

Пунктом 1.1. зазначеного Договору передбачено, що продавець зобов`язується поставити покупцю пом`якшену воду, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити пом`якшену воду на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору строк поставки товару становить з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Загальна кількість відпущеної згідно показань вузла приладів обліку пом`якшеної води оформлюється 2-х стороннім актом відпуску пом`якшеної води від продавця для розподілу між покупцем та іншими споживачами до 4-го числа місяця, наступного за звітним (п.3.4.Договору).

Розподіл загальної кількості отриманої пом`якшеної води між покупцем та іншими споживачами здійснює покупець пропорційно фактичних об`ємів теплових мереж. В разі наявності у інших споживачів приладів обліку, об`єм отриманої пом`якшеної води приймається відповідно приладів обліку інших споживачів.

Покупець забезпечує надання продавцю об`ємів власних теплових мереж та теплових мереж інших споживачів.

Розподіл загальної кількості пом`якшеної води для підживлення теплових мереж між покупцем та іншими споживачами, здійснює покупець і надає продавцю до 8-го числа місяця, наступного за звітним.

Обсяг пом`якшеної води, зазначений в розподілі загальної кількості пом`якшеної води для підживлення теплових мереж, є підставою продавцю для оформлення окремих актів приймання-передачі пом`якшеної води з Покупцем та з іншими споживачами (п.3.5.Договору).

Вартість цього договору становить 29 718 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 4 953 000,00 грн. (п.4.1.Договору).

Оплата за отриману у поточному місяці пом`якшену воду здійснюється покупцем шляхом 100% оплати протягом поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично передану пом`якшену воду здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки пом`якшеної води. За згодою сторін розрахунки по даному договору можуть здійснюватись і в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України (п.5.1.Договору).

Пунктом 6.1.1. Договору встановлено, що покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п.7.1.Договору).

В разі не оплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у пункті 5.1 даного договору, покупець сплачує на користь продавця, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п.5.1.Договору).

Відповідно до п. 11.3. Договору за наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець має право зарахувати кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за товар, поставлену в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості.

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій (п.9.1.Договору).

У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку (п.9.2.Договору).

Так, на виконання умов договору у період з січня по грудень 2018 року позивач передав у власність відповідача пом`якшену воду на загальну суму 24 325 470, 78 грн., що підтверджується підписаними сторонами і скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі пом`якшеної води, а саме:

- за січень 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 01 від 31 січня 2018 року на суму 3 568 499, 34 грн.(а.с.26,т.1);

- за лютий 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 02 від 28 лютого 2018 року на суму 3 180 885, 18 грн.(а.с.27,т.1);

- за березень 2018 року - Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 03 від 31 березня 2018 року на суму 3 719 908,74 грн.(а.с.28,т.1);

- за квітень 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 04 від 30 квітня2018 року на суму 2 815 940,52 грн.(а.с.29,т.1);

- за травень 2018 року - Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 05 від 31 травня 2018 року на суму 1 441 627,80 грн.(а.с.30,т.1);

- за червень 2018 року - Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 06 від 30 червня 2018 року на суму 64 099,44 грн.(а.с.31,т.1);

- за липень 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 07 від 31 липня 2018 року на суму 87 378,54 грн.(а.с.32,т.1);

- за серпень 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 08-КП від 31 серпня 2018 року на суму 0, 00 грн.(а.с.33,т.1);

- за вересень 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 09 від 30 вересня 2018 року на суму 0, 00 грн.(а.с.34,т.1);

- за жовтень 2018року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 10 від 31 жовтня 2018 року на суму 2 150 021,10 грн.(а.с.35,т.1);

- за листопад 2018 року Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 11 від З0 листопада 2018 року на суму 3 572 659, 86 грн.(а.с.36,т.1);

- за грудень 2018 року - Актом приймання-передачі пом`якшеної води № 12 від 31 грудня 2018 року на суму З 724 450,26 грн.(а.с.37,т.1).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач товар прийняв, але свої зобов`язання за договором не виконав, товар у встановлений договором строк не оплатив. Як свідчить довідка, видана Приватним акціонерним товариством "Харківська ТЕЦ - 5", про стан розрахунків Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" станом на 26 червня 2019 року за договором №61010301 від 03.01.2018 за період з 01.01.2018 по 26.06.2019 утворилась заборгованість у розмірі 9 534 509,76 грн. (а.с.38,т.1).

Разом з тим, 11 травня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Харківська ТЕЦ - 5" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ла Дірексьйон Прінсіпаль» (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги № 18/05/11-3 (а.с.39-40,т.1).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Договору первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор набуває право вимоги до боржника - Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (боржник), заборгованості за договором про закупівлю товарів №61010301 від 03.01.2018 у сумі основного боргу 13 285 233,78 грн.

За цим договором новий кредитор набуває право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі 13 285 233,78 грн. До нового кредитора переходять права первісного кредитора за зобов`язаннями в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (п.1.2.Договору).

Відповідно до умов договору, а також враховуючи акти приймання-передачі товару за Договором № 61010301 від 03.01.2018 , вищезазначена сума складається із переданого позивачем відповідачу товару згідно актів приймання-передачі пом`якшеної води за січень - квітень 2018 року - (3 568 499, 34 грн. + 3 180 885, 18 грн. + 3 719 908, 74 грн. + 2 815 940, 52 грн. = 13 285 233,78 грн.).

10 липня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Харківська ТЕЦ - 5" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ла Дірексьйон Прінсіпаль» (новий кредитор) було укладено додаткову угоду № 1 до договору про відступлення права вимоги від 11.05.2018 № 18/05/11-3 (а.с.41-42,т.1).

Відповідно до пункту 4 додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 1.2. Договору шляхом викладення його в наступній редакції:

«1.2. За цим Договором новий кредитор набуває право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошових коштів всього в розмірі 14 927 689,38 грн. До нового кредитора переходить право вимоги:

- заборгованості у сумі основного боргу 14 790 961,02 грн. за поставлену воду природну у січні - травні 2018 року;

- 3% річних у розмірі 43 479,79 грн., нарахованих станом на 11.05.2018 на суму основного боргу розмірі 13 285 233,78 грн. за поставлену воду природну у січні - квітні 2018 року;

- інфляційних втрат у розмірі 93 248,57 грн., розрахованих станом на 30.04.2018, виходячи із суми основного боргу у розмірі 13 285 233,78 грн. за поставлену воду природну у січні - квітні 2018 року.»

Враховуючи умови договору та акти приймання-передачі товару за договором № 61010301 від 03.01.2018, вищезазначена сума складається із переданого позивачем відповідачу товару згідно актів приймання-передачі пом`якшеної води за січень - червень 2018 року (3568 499, 34 грн. + 3 180 885, 18 грн. + 3 719 908, 74 грн. + 2 815 940, 52 грн. + 1 441 627, 80 грн. + 64 099, 44 грн. = 14 790 961, 02 грн.) та штрафних санкцій на загальну суму 136 728, 36 грн. (43 479, 79 грн. (3 % річних ) + 93 248, 57 грн. (інфляційних втрат нарахованих станом на 11.05.2018 та 30.04.2018 ))

Таким чином, станом на 01.07.2019 заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 61010301 від 03.01.2018 складає 9 534 509, 76 грн. (24 325 470, 78 грн. - 14 790 961,02 грн. (неоплачена відповідачем вартість пом`якшеної води за період липень грудень 2018 року)), що й стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 629 ЦК України зазначено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частиною 1 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В частині 1 статті 530 ЦК України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки суми заборгованості, беручи до уваги те, що відповідач заборгованість за договором про закупівлю товару № 61010301 від 03.01.2018 у розмірі 9 534 509, 76 грн. визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку, що заборгованість за договором про закупівлю товару № 61010301 від 03.01.2018 належним чином доведена, у зв`язку із чим вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

В частині 1 статті 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3% річних на суму боргу за договором № 61010301 від 03.01.2018 суд встановив, що дані розрахунки є арифметично вірним та здійснений у відповідності до умов договору про закупівлю товару № 61010301 від 03.01.2018.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 420 938,52 грн. та 3% річних на суму боргу у розмірі 123 640,56 грн. за договором № 61010301 від 03.01.2018 визнав в повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивачем заявлено вимоги про стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про закупівлю товару № 61010301 від 03.01.2018.

Так, за приписами частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, визначених договором, передбачена пунктом 7.2. договору про закупівлю товару №61010301.

Разом з тим, відповідач просить зменшити розмір пені на 86,3%, враховуючи тяжкий фінансовий стан підприємства.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені на 86,3% відповідач зазначив, що причиною неналежного виконання зобов`язань в частині оплати є той факт, що фінансування Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" здійснюється за рахунок платежів від надання послуг населенню та підприємствам, установам і організаціям. Тривалий час Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" знаходиться у тяжкому фінансовому стані, викликаному зокрема неплатежами різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідністю тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво. На протязі останніх років господарської діяльності підприємства заборгованість споживачів за спожиту теплову енергію щомісяця складає сотні мільйонів гривень. З кожним роком ця заборгованість неухильно зростає, незважаючи на заходи, що приймаються по її стягненню. В 2018 році 86,3 % від загального обсягу виробленої теплової енергії: споживається населенням . Станом на 01.07.2019 загальна сума заборгованості за теплову енергію складає 3,0 млрд. грн., у тому числі заборгованість населення 2,7 млрд. грн., бюджетних установ 173,2 млн. грн., госпрозрахункових підприємств 113,7 млн. грн., заборгованість місцевого бюджету з компенсації пільг 49,8 млн. грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою про заборгованість за спожиту теплову енергію (а.с.74,т.1).

Господарська діяльність по наданню житлово-комунальних послуг підпадає під сферу дії окремих законів, що спрямовані на захист інтересів споживачів цих послуг, але ущемляють інтереси підприємств, що надають ці послуги.

Так, Законом України "Про тимчасову заборону стягненні пені з громадян України за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" № 486/96 від 13.11.96р. до 01.01.2011 було заборонено нараховувати і стягувати із громадян пеню за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг, що не ініціювало проведення оплат та позбавляло Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" джерел погашення по штрафних санкціях. Хоча з 01.01.2011 заборона на нарахування й стягнення пені знята, але стягнення пені з населення передбачено лише з травня 2019 року. Законом України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII, що унеможливлює її нарахування та стягнення. Законом України "Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги, спожитий газ і електроенергію" дозволяється реструктуризовати заборгованість за комунальні послуги строком до п`яти років. Станом на 01.07.2019 сума реструктуризованої заборгованості складає 181,9 млн. грн. (а.с.76,т.1).

Важкий фінансовий стан підприємства підтверджується балансом підприємства на 31.03.2019, у якому відображені збитки підприємства. Сума збитків становить 4,8 млрд. грн. (а.с.77,т.1).

Крім того, з листопада 2014 року підприємство працює в умовах дії постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217, якою затверджений порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладені спеціальні обов`язки. Згідно цього порядку теплопостачальні організації відкривають в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів "населення", "релігійні організації", "бюджетні установи", "інші споживачі". Всі кошти, які надходять на рахунки із спеціальним режимом використання КП "Харківські теплові мережі", розподіляються згідно з нормативами, встановленими НКРЕКП, та перераховуються банком на рахунки постачальника природного газу (НАК Нафтогаз України), оператора газотранспортної системи (AT Укртрансгаз), оператора газорозподільних систем (ПАТ Харківміськгаз), постачальника покупної теплової енергії (ПрАТ Харківська ТЕЦ-5) та на поточний КП Харківські теплові мережі.

З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не мав можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за надані позивачем послуги з поставки пом`якшеної води, у зв`язку з чим вина відповідача з прострочення платежів за спірними договорами відсутня.

Дослідивши надані до клопотання докази у їх сукупності, суд погоджується з доводами відповідача про винятковість ситуації для зменшення розміру пені та вважає за необхідне зменшити розмір пені на 40%. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 863 453,51 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду по суті визнав позов у відзиві на позовну заяву (вх.№ 17555 від 19.07.2019), у відповідності та частині 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 86 386,34 грн., а 86386,34 грн. судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 130, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (62371,Харківська обл., Дергачівський р-н, сел. Подвірки; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківська ТЕЦ-5» (62371,Харківська обл., Дергачівський р-н, сел. Подвірки; ) основний борг у сумі 9 534 509 (дев`ять мільйонів п`ятсот тридцять чотири тисячі п`ятсот дев`ять) грн. 76 коп., пеню у сумі 863 453 (вісімсот шістдесят три тисячі чотириста п`ятдесят три) грн. 51 коп., три відсотки річних у сумі 123 640 (сто двадцять три тисячі шістсот сорок) грн. 56 коп., інфляційні втрати у сумі 420 938 (чотириста двадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн. 52 коп. та судовий збір у розмірі 164 151 (сто шістдесят чотири тисячі сто п`ятдесят одна) грн. 31 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "27" серпня 2019 р.

Суддя Т.О. Пономаренко