Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р.                     м. Рівне                              Справа № 918/44/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. при секретарі Оліфер С.М., розглянувши в загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача Приватного підприємства "Вестінвестбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка"

про стягнення в сумі 207 659,52 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Жеброва І.Г.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Шевчук В.С.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 30 липня 2019р. по 13 серпня 2019 року.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі по тексту Позивач, ДП "НАЕК "Енергоатом", ВП "Рівненська АЕС") звернулося в Господарський суд Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Вестінвестбуд" (далі по тексту Відповідач, ПП "Вестінвестбуд") в якому просить стягнути з останнього 207 659,52 грн. штрафних санкцій.

Зокрема, Позивач вказує на те, що між ним та Відповідачем 25.03.2014 р. було укладено Договір на виконання робіт № 528, за умовами якого Відповідач зобов'язався виконати роботи, зазначені у технічних вимогах, а Позивач - прийняти і оплатити такі роботи. Найменування робіт: "Поточний ремонт зовнішніх стінових панелей з ремонтом стиків та віконних блоків. ОС ЗЗС". Роботи по договору були виконані та прийняті відповідно до акту № 3 від грудня 2014 р.. В межах гарантійного строку Позивач виявив дефекти робіт та повідомив Відповідача про наявність дефектів та запросив останнього для складання відповідного акту, як цього вимагали умови договору. За участі представника відповідача - директора ПП "Вестінвестбуд" Шекель Л.І., був складений акт № 143-47/16 огляду технічного стану оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено - замазучених стоків. Проте, Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання в частині усунення дефектів виконаних робіт. У зв'язку з вказаним, на думку Позивача, у останнього виникло право на стягнення штрафних санкцій, що передбачені умовами договору, а саме 20 % вартості неякісних робіт у розмірі - 9 659,52 грн. та 20 % від суми договору у розмірі 198 000,00 грн., всього штрафних санкцій - 207 659,52 грн..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 29 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

19.02.2018 року до суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що з метою виконання робіт за договором на виконання робіт № 528 від 25.03.2014 р. Відповідач (Виконавець), за погодженням із Позивачем (Замовником), залучив до виконання таких робіт субпідрядну організацію ПВКФ "Фіалка". Зокрема, 16.05.2014 р. між Відповідачем та ПВКФ "Фіалка" (Субпідрядник) був укладений договір субпідряду № 16/05. Належним чином закінчені роботи за договором субпідряду були прийняті відповідно до актів виконаних будівельних робіт та належним чином оплачені. Субпідрядник був повідомлений про недоліки в роботі і його повноважний представник брав участь в огляді недоліків. 02.12.2016 р. повноважний представник Виконавця та Субпідрядника прибули для складання дефектного акту і погодження порядку та термінів усунення виявлених недоліків згідно гарантійних умов. Проте, Позивач звернувся із позовною заявою 23.01.2018 р., тобто із пропуском строку позовної давності щодо вимоги про стягнення штрафу за неякісно виконані роботи. Відтак, Відповідач вважає, що у позові про стягнення вищевказаних вимог слід відмовити у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Разом з тим, Відповідач зазначає, що Позивач не надав доказів, що ним вже понесені витрати пов'язані з усуненням недоліків. Крім того, Відповідач зазначає про те, що зазначені штрафні санкції майже в 5 разів перевищують вартість неякісно виконаних робіт, що є надмірно великим. Майновий стан Відповідача є досить скрутним, та на думку останнього, дає підстави для зменшення штрафних санкцій до 9 659,52 грн..

Ухвалою суду від 20.02.2018 року у справі № 918/44/18 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватну виробничо-комерційну фірму "Фіалка" (далі по тексту ПВКФ "Фіалка", Третя особа).

Від Позивача до суду надійшло заперечення на відзив, відповідно до якого останній вказує про те, що Відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання ним свого обов'язку, а саме підписано акт та взято на себе зобов'язання усунути виявлені пошкодження та дефекти за свій рахунок власними силами. Після здійснення двостороннього огляду технічного стану оздоблення фасаду будівлі очисних споруд (що посвідчено актом № 143-47/16) Відповідач був обізнаний з об'ємами неякісно виконаних робіт. У розрахунку застосовувались розцінки на ці роботи, що були погоджені умовами договору та відображені у актах прийому - передачі виконаних робіт. Тобто, у розрахунку зазначені ціни, які були актуальні у 2014 році. Позивачем дотримано принципів добросовісності і здійснено дії щодо розрахунку виключно в рамках договору без врахування об'єктивних обставин значного здорожчання вартості робіт.

Разом з тим, Позивач зазначає, що в силу ст. 264 ЦК України, останнім не пропущений строк позовної давності.

Таким чином, у зв'язку з тим, що Відповідачем не надано доказів того, що даний випадок є винятковим, враховуючи, що Відповідач є винним у невиконанні взятих на себе зобов'язань за договором, з огляду на те, що порядок та строки нарахування штрафних санкцій визначені сторонами у договорі за взаємною згодою, на думку Позивача, дане клопотання Відповідача є таким, яке не повинно бути задоволено судом. Посилання Відповідача на один лише важкий майновий стан не є винятковим випадком за наявності якого можливе зменшення штрафних санкцій.

06.03.2018 року до суду від Відповідача надійшло заперечення проти відповіді на відзив, в якому останній вказує на те, що враховуючи річний строк позовної давності, Позивач мав звернутись із позовом не пізніше 03.12.2017 р. Натомість, звернення до суду мало місце 23.01.2018 р., тобто із пропуском строку позовної давності щодо вимоги про стягнення вартості неякісно виконаних робіт в сумі 48 297,60 грн., щодо вимоги про стягнення штрафу за неякісно виконані роботи в сумі 9 659,52 грн., щодо вимоги про стягнення штрафу за відмову від виконання зобов'язань в сумі 198 000,00 грн. Разом з тим, Відповідач вважає, що вимоги Позивача про стягнення 48 297,60 грн. та вимоги про стягнення неустойки є передчасно заявленими. Крім того, вимога Позивача про стягнення вартості неякісно виконаних робіт в розмірі 48 297,60 грн. є вимогою про стягнення збитків в розумінні абз. 3 ч. 1 ст. 225 ГК України. Проте, Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження понесених останнім збитків. Розрахунок здійснений приблизно (якщо припустити, що він здійснений на підставі Дефектного акту). Тому, вартість неякісно виконаних робіт в сумі 48 297,60 грн. та заявлені до стягнення штрафні санкції є також приблизними, що на думку Відповідача, є неприпустимо у доказуванні.

27.03.2018 року до суду від Позивача надійшло клопотання в якому останній просив суд призначити у справі будівельно-технічну експертизу для визначення об'ємів та вартості неякісно виконаних робіт по договору № 528 від 25.03.2014 р., на вирішення якої поставити питання:

1) Якими є об'єми неякісно виконаних робіт по договору № 528 від 25.03.2014 та у чому вони полягають?

2) Яка вартість неякісно виконаних робіт та якою є вартість їх усунення?

Крім того, Позивач в поданому клопотанні просить доручити проведення експертизи експерту Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз та оплату послуг за проведення експертизи покласти на Відповідача по справі.

Відповідачем 27.03.2018 р. до суду подано пояснення на заперечення проти відповіді на відзив в якому зазначив про те, що враховуючи, що неякісне виконання виявлене на площах фасаду виконання робіт на яких оформлено документально актом виконаних робіт форми КБ-2в за № 3 від 25.12.2014 р., тому розрахунок виконувався з врахуванням неякісно виконаних обсягів згідно Дефектного акту та технологічного регламенту, який повинен відповідати попередньо застосованому Виконавцем згідно даного акту. Так, види, склад робіт та матеріальні ресурси п. 1-5 Розрахунку відповідають видам, складу робіт та матеріальним ресурсам п. 7, 13 -18 акту виконаних робіт форми КБ-2в за № 3 від 25.12.2014 р., що детально прослідковується в Таблиці № 1, яка долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23 квітня 2018 року призначено у справі судову експертизу проведення якої доручено Волинському відділенню Львівського НДІСЕ.

23 квітні 2019 року до Господарського суду Рівненської області від Волинського відділення Львівського НДІСЕ надійшов Висновок експерта №8346 від 17.04.2019 року в якому, зокрема, надані наступні відповіді на поставлені питання:

1. Роботи з поточного ремонту зовнішніх стінових панелей з ремонтом стиків будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків ВП «Рівненська АС» виконані неякісно та не у відповідності з вимогами ДСТУ-Н.Б В. 2.6-186-2013 «Настанова щодо захисту будівельних конструкцій будівель та споруд від корозії», а саме:

п.4.24 - місця вимушених порушень цілісності повинні бути опрацьовані покриттям того виду. Обклеювальні покриття повинні бути при цьому підсилені (при необхідності) додатковим шаром, що перекриває місця порушень цілісності не менше ніж на 100мм кромок;

п. 6.3 - лакофарбовані армовані покриття повинні мати міцне зчеплення з поверхнею, що захищається, відшарування на поверхні не допускаються ;

п. 6.8 - лакофарбовані покриття не повинні мати напливів, бульбашок, сторонніх включень, механічних пошкоджень, не допускається порушення суцільності покриття, ділянок, що не затверділи.

Також не у відповідності з вимогами п.3.67 ДСТУ - Н Б А.3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд», згідно якого поверхні пофарбовані малярними сумішами повинні мати однотонну глянцеву або матову поверхню, не допускається просвічування нижче лежачих шарів фарби , відшарування фарби.

Пофарбовані поверхні зовнішніх стін мають неоднотонну поверхню та місцями відшарування фарби.

2.Обсяги та вартості неякісно виконаних робіт становлять:

ремонтно-відновлювальна герметизація стиків зовнішніх стінових панелей - 98м.п. вартістю 7185,0грн.;

ремонт штукатурки фасадів шпаклівкою Сегеziт СТ-29 - 25кв.м. вартістю 656,0 грн.;

очищення вручну фасадів від фарби олійної, що відлущується - 258кв.м. вартістю 2210,0 грн.;

грунтування бетонних і оштукатурених поверхонь грунтовкою Сегеziт СТ-17 - 258,0 кв.м. вартістю 1363,0 грн.;

фарбування фасадів по підготовленій поверхні кремнійорганічне в 2 шари, фарба КО-174 вартістю 8517,0 грн.;

забивання щілин монтажною піною - 35п.м. вартістю 465,0 грн.;

навішування канатних систем - 12 навішувань вартістю 421,0 грн.;

перенавішування канатних систем - 160 штук, вартістю 4939,0 грн.;

знімання канатних систем - 12 знімань вартістю 125,0 грн..

Загальна вартість неякісно виконаних робіт з врахуванням інших витрат та податку на додану вартість, включених підрядною організацією ПП "Вестінвестбуд" в акти приймання виконаних будівельних робіт в.№КБ-2в станом на грудень 2014 року становить 48297,60 грн..

Кошторисна вартість усунення неякісно виконаних робіт на дату проведення експертизи становить 62 706,0 грн. (Шістдесят дві тисячі сімсот шість грн.).

14 травня 2019 року до закінчення підготовчого засідання Позивач подав заяву про зміну предмету позову та уточнення позовної заяви в частині розрахунку судових витрат в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства «Вестінвестбуд» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від імені якого діє відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» штраф у розмірі 9659,52 грн., штраф у розмірі 198 000 грн., збитки у розмірі 62 706,0 грн.. Крім того Позивач просить стягнути з Відповідача судовий збір у розмірі 3114,89 грн., що був сплачений у зв’язку з поданням позовної заяви; судовий збір у розмірі 940,59 грн., що сплачений за подання заяви про зміну предмета позову; витрати за проведення експертизи у розмірі 9152,0 грн..

Суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Враховуючи те, що вказана заява подана у відповідності до зазначеної норми та грунтується на тих же підставах, що і сам позов, остання приймається судом до розгляду.

Відповідач надав суду Заперечення проти заяви про зміну предмету позову та уточнення позовної заяви в частині розрахунку судових витрат в яких зазначає наступне.

Безпідставним є твердження Позивача, що висновком експерта підтверджені вартість неякісно виконаних робіт у розмірі 48 297,60 грн. та вартість таких робіт у розмірі 62 706,00 грн.. У Висновку експерта №8346 судової будівельно-технічної експертизи від 17.04.2019 р. було встановлено, що «об’єми неякісно виконаних робіт визначені в дефектному акті обсягів ремонтних робіт на виявлені дефекти .... Підставою для визначення обсягів неякісно виконаних робіт є Акт № 143-47/16 огляду технічного стану оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків ВП «Рівненська АС», затверджений 17.03.2017 року, підписаний представниками замовника ВП «Рівненська АС» та директором підрядної організації «Вестінвестбуд» Шекель Л.І.». Далі експертом саме на підставі Дефектного акту обсягів ремонтних робіт на виявлені дефекти визначаються обсяги та вартості неякісно виконаних робіт. Проте Відповідач стверджує, що до таких висновків експерта та обгрунтування Позивача слід ставитись критично, виходячи з наступного.

В примітці Дефектного акту зазначається, що «склад робіт та їх обгрунтування визначені приблизно з огляду на можливу наявність непередбачених прихованих видів робіт при фактичному виконанні». Відтак Відповідач стверджує, що експертом взяті до уваги приблизний склад робіт, і, відповідно, визначено приблизну вартість неякісно виконаних робіт в розмірі 48 297,60 грн.. (стор.4 Висновку експерта). Саме на підставі приблизного об’єму робіт експерт здійснив розрахунок вартості усунення неякісно виконаних робіт (62 706,00 грн.). Проте, такий висновок також носить характер припущення, оскільки грунтується на приблизних об’ємах робіт.

Також зауважує, в Україні відсутні затверджені методики проведення будівельно-технічних експертиз, якими встановлений алгоритм надання категоричного висновку на підставі приблизних вихідних даних таких як об’єм робіт. З огляду на зазначене Відповідач заявляє, що висновки експерта носять характер припущення і не можуть братись до уваги і обгрунтування Позивачем загальної вартості неякісно виконаних робіт станом на грудень 2014 року в розмірі 48 297,60 грн. та кошторисної вартості усунення неякісно виконаних робі в розмірі 62 706,00 грн. також є приблизним, а відтак припущенням і не може враховуватись у доказуванні у спірних правовідносинах. Крім того Відповідач посилається на те, що Позивачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення збитків.

Позивач надав суду Заперечення проти заперечень Відповідача на заяву про зміну предмету позову та уточнення позовної заяви в частині розрахунку судових витрат в яких зазначив, що висновки експерта зроблені на підставі дослідження, при якому співставлялися як надані по справі документи (в т. ч. і вказаний вище дефектний акт), так і сам результат обстеження, адже візуальне обстеження експерта було зафіксоване фотоапаратом (стор. 2 висновку), і, враховуючи розрахунки, проведені самим експертом, було зроблено висновок про значне збільшення неякісних робіт (їх об’єму) на момент проведення такого експертного дослідження (стор. 4 висновку). Вартість усунення таких неякісних робіт становить, відповідно, 62706,0 грн. (стор. 5 висновку). Тому вважає, що висновки, що містяться в експертному висновку № 8346 від 17.04.2019 р., не можуть вважатися припущеннями. Враховуючи те, що, у відповідності до ч. 2 ст. 107 ГПК України, Відповідачем не вноситься клопотання про проведення повторної експертизи, а позиція Відповідача обгрунтовується без врахування всього змісту експертного висновку, просить суд надати належну оцінку експертному висновку. Обгрунтування того, що із заявою про стягнення збитків Позивач мав звернутися не пізніше 03.12.2017 р., оскільки в силу ч. 1 ст. 863 ЦК України, до вимог щодо неналежної якості робіт, виконаних за договором підряду, застосовується позовна давність в 1 рік, Позивач вважає такими, що не відповідають нормі цієї ж статті 863 ЦК України, та не відповідають обставинам справи.

Третя особа - Приватна виробничо-комерційна фірма "Фіалка" письмових заперечень та пояснень стосовно позову суду не надавала.

Ухвалою суду від 10 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 918/44/18 до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті неодноразово відкладався.

Представник Позивача в судовому засіданні 13.08.2019р. позовні вимоги, з врахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнення позовної заяви в частині розрахунку судових витрат, підтримав.

Представник Відповідача в судове засідання 13.08.2019р. не з'явився, причин неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить підпис представника у розписці про оголошення перерви на 13.08.2019р..

Відповідно до частини третьої статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Представник третьої особи проти позовних вимог заперечив з тих же підстав, що і Відповідач у своїх відзивах.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, з'ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

25.03.2014р. між ДП «НАЕК «Енергоатом» від імені якого діє ВП «Рівненська АЕС» як Замовником та Приватним підприємством «Вестінвестбуд», як Виконавцем укладено Договір №528 на виконання робіт (далі по тексту Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору Відповідач зобов’язався виконати роботи, зазначені у технічних вимогах, а Позивач - прийняти і оплатити такі роботи. До договору була укладена Додаткова угода №1 від 04.11.2014р..

Найменування робіт: "Поточний ремонт зовнішніх стінових панелей з ремонтом стиків та віконних блоків ОС ЗЗС". Склад та обсяг робіт, що доручаються до виконання Виконавцю, визначені в технічних умовах (додаток №1), дефектних відомостях (додаток №1.1) та календарному плані (додаток №2), які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору №528 (в редакції протоколу розбіжностей до податкової угоди №1 від 24.11.2014) ціна робіт по даному договору становить 990 000 грн. з пдв.

Відповідно до пункту 2.1 Відповідач повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких повинна відповідати технічним вимогам, державним стандартам, будівельним нормам, іншим нормативним документам, що регламентують питання ремонту будівель та споруд.

Відповідно до пункту 11.2 гарантія на виконані ремонтні роботи становить 3 роки з дня підписання акту приймання виконаних робіт.

Пункт 11.3 передбачає, що у разі виявлення Замовником недоліків (дефектів) протягом гарантійного строку, він повідомляє Виконавця про дані обставини та запрошує його для складання відповідного дефектного акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків.

Відповідно до пункту 11.5 гарантійний термін продовжується на час, визначений для усунення недоліків.

Пункт 11.6 зобов’язує Виконавця за свій рахунок та своїми силами усунути недоліки та дефекти, виявлені протягом гарантійного терміну у строки, визначені у дефектному акті.

Укладаючи договір сторони погодили:

у пункті 7.2, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов’язань при виконанні робіт за договором Виконавець сплачує Замовнику за порушення умов зобов’язання щодо якості робіт штраф у розмірі двадцять відсотків вартості неякісних послуг;

у пункті 7.3, що у разі односторонньої відмови Виконавця від виконання своїх зобов’язань по договору, Виконавець зобов’язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 20% від суми договору.

Пунктом 10.1 сторони унормували, що договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2014, а в частині виконання гарантійних зобов’язань Виконавця, що передбачені договором, до сплину гарантійного терміну.

Закінчені роботи по договору були прийняті відповідно до акту №3 від грудня 2014 року.

В межах гарантійного строку Позивач виявив дефекти робіт, які полягали у наступному: відшарування лакофарбового антикорозійного захисного покриття, а також на окремих ділянках зовнішніх стінових конструкцій поверхня лакофарбового антикорозійного захисного покриття відрізняється по кольору різних відтінків та на локальних ділянках відремонтованих міжпанельних стиках фасаду будівлі, спостерігається відшарування та порушення цілісності примикань стиків поверхневої герметизації до поверхонь зовнішніх стін фасаду, що не відповідає вимогам, які продиктовані до ремонтних робіт пунктами ДСТУ-Н Б В.2.6-186:2013:

- 4.24 - місця вимушених порушень цілісності повинні бути опрацьовані покриттям того ж виду. Обклеювальні покриття повинні бути при цьому підсилені (при необхідності) додатковим шаром, що перекриває місця порушень цілісності не менше ніж на 100 мм кромок;

- 6.3 - лакофарбові армовані покриття повинні мати міцне зчеплення з поверхнею, що захищається. Відшарування на поверхні не допускається.

- 6.8 - лакофарбові покриття не повинні мати напливів, бульбашок, сторонніх включень, механічних ушкоджень. Не допускається порушення суцільності покриття, наявність ділянок, що не затверділи.

Також присутнє порушення пункту 3.67 ДСТУ-Н Б А.3.1 - 23:2013, яким передбачено, що поверхні пофарбовані малярними сумішами, повинні мати однотонну глянцеву або матову поверхню, не допускається просвічування нижче лежачих шарів фарби, відшарування фарби.

Відповідач був повідомлений в межах гарантійного строку про наявність дефектів та запрошений для складання відповідного акту, як цього вимагали умови договору.

За участі представника Відповідача, в особі директора ПП «Вестінвестбуд», в грудні 2016 року проведено огляд об'єкту - очисних споруд замаслено-замазучених стоків (ОС ЗЗС) в осях 1-10; рядах А-Г про що складено та підписано Акт №143-47/16 огляду технічного стану оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків (ОС ЗЗС) інв. №8-18, який затверджено ВП РАЕС 17.03.2017р. Даним актом комісійно зафіксовано факт наявності недоліків та дефектів виконаних Відповідачем робіт в період гарантійних зобов’язань.

Пунктом 3 розділу 8 «Рішення комісії» погоджено, що у відповідності до пункту 11.6 Договору №528 від 25.03.2014 буде здійснено усунення виявлених пошкоджень та дефектів оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків (ОС ЗЗС) за свій рахунок власними силами з дотриманням технології виконання робіт та вимог по кольоровій гамі ПП «Вестінвестбуд». Термін виконання даного зобов’язання - 31.10.2017.

22.03.2017          Позивачем на адресу Відповідача листом №174/2392 від 22.03.2017 направлено Акт огляду технічного стану оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків та дефектну відомість. Також у даному листі міститься вимога виконання вз'ятих зобов’язань в частині усунення виявлених дефектів.

Станом на 31.10.2017 Відповідач не виконав взяті на себе зобов’язання в частині усунення дефектів виконаних робіт.

Відповідно до висновків експерта, що містяться у Висновку № 8346 від 17.04.19 р., роботи з поточного ремонту зовнішніх стінових панелей з ремонтом стиків будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків ВП «Рівненська АЕС» виконані неякісно та не у відповідності з вимогами ДСТУ-Н Б В. 2.6-186-2013 «Настанова щодо захисту будівельних конструкцій будівель та споруд від корозії», а саме:

п. 4.24 - місця вимушених порушень цілісності повинні бути опрацьовані покриттям того ж виду. Обклеювальні покриття повинні бути при цьому підсилені (при необхідності) додатковим шаром, що перекриває місця порушень цілісності не менше, ніж на 100 мм кромок;

п. 6.3 - лакофарбові армовані покриття повинні мати місце зчеплення з поверхнею, що захищається, відшарування на поверхні не допускаються;

п. 6.8 - лакофарбові покриття не повинні мати напливів, бульбашок, сторонніх включень, механічних пошкоджень, не допускається порушення суцільності покриття, ділянок, що не затверділи.

Також роботи з поточного ремонту виконані не у відповідності з вимогами п. 3.67 ДСТУ-Н Б А. 3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд», згідно якого поверхні, пофарбовані малярними сумішами, повинні мати однотонну глянцеву або матову поверхню, не допускається просвічування нижче лежачих шарів фарби, відшарування фарби.

При проведенні експертизи експертом було встановлено, що пофарбовані поверхні зовнішніх стін мають неоднотонну поверхню та місцями відшарування фарби.

В пункті 2 висновків експертом визначено обсяги та вартість неякісно виконаних робіт. При цьому загальна вартість неякісно виконаних робіт з врахуванням інших витрат та податку на додану вартість, включених підрядною організацією ПП «Вестінвестбуд» в акти приймання виконаних будівельних робіт ф. № КБ-2в станом на грудень 2014 р. становить 48

297,60          грн..

Крім того, в пункті 2 висновків експерт зазначив, що кошторисна вартість усунення неякісно виконаних робіт на дату проведення експертизи становить 62 706,0 грн..

Договір №528 від 25.03.2014 на виконання робіт, укладений між Позивачем та Відповідачем, з огляду на його предмет є договором підряду (будівельного підряду).

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Відповідно до статті 875 цього ж Кодексу за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 857 ЦК України встановлено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості (стаття 858 ЦК України).

Відповідно ж до статті 859 Цивільного кодексу України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду (стаття 860 ЦКУ).

Нормами статті 884 ЦК України встановлено, що підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом. Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об'єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об'єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами. Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого об'єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, за які відповідає підрядник. У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України - порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України вказує, що Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 193 Господарського кодексу України гарантує наступне суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -          відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пункт 1 статті 199 Господарського кодексу України гарантує, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 1 та 2 статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні правові наслідки та те, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно пункту 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.2 Договору №528 від 25.03.2014р., укладеного між Позивачем та Відповідачем, встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов’язань при виконанні робіт за договором Виконавець сплачує Замовнику за порушення умов зобов’язання щодо якості робіт штраф у розмірі двадцять відсотків вартості неякісних робіт.

Враховуючи те, що Відповідач, як Виконавець за договором, порушив умови зобов’язання щодо якості робіт, а саме за свій рахунок та своїми силами не усунув недоліки та дефекти, виявлені протягом гарантійного терміну у строки, визначені у дефектному акті (п.6.3.7, п.11.6 договору), то, відповідно, вимога Позивача про стягнення з Відповідача штрафу у розмірі двадцять відсотків вартості неякісних робіт (9659,52 грн.) грунтується на договорі та законі і є правомірною.

В той же час суд зазначає, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 20 % штрафу від суми договору у розмірі 198 000,00 грн., яку Позивач мотивує односторонньою відмовою Відповідача від виконання своїх зобов’язань по договору, не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 7.3, Договору №528 від 25.03.2014р., укладеного між Позивачем та Відповідачем, встановлено, що у разі односторонньої відмови Виконавця від виконання своїх зобов’язань по договору, Виконавець зобов’язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 20% від суми договору.

Вимагаючи стягнення з Відповідача вказаного штрафу Позивач посилається на те, що Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов’язань по договору, а саме щодо усунення за свій рахунок та своїми силами недоліків та дефектів, виявлених протягом гарантійного терміну у строки, визначені у дефектному акті.

Однак суд зазначає, що Позивач не довів належними та допустимими доказами того, що Відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов’язань по договору.

Сам же факт невиконання Відповідачем зобов’язань при виконанні робіт за договором, зокрема, щодо якості робіт, не є односторонньою відмовою від виконання своїх зобов’язань по договору. В той же час така відмова Відповідача має бути зафіксована документально в офіційних документах, як то в листах, повідомленнях, тощо, а не виражатися у бездіяльності Відповідача щодо виконання своїх зобов’язань по договору.

Відповідно до висновків експерта, що містяться у Висновку № 8346 від 17.04.19 р., роботи з поточного ремонту зовнішніх стінових панелей з ремонтом стиків будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків (ОС ЗЗС) ВП «Рівненська АЕС» виконані неякісно та не у відповідності з вимогами ДСТУ-Н Б В. 2.6-186-2013 «Настанова щодо захисту будівельних конструкцій будівель та споруд від корозії», також роботи з поточного ремонту виконані не у відповідності з вимогами п. 3.67 ДСТУ-Н Б А. 3.1-23:2013 «Настанова щодо проведення робіт з улаштування ізоляційних, оздоблювальних, захисних покриттів стін, підлог і покрівель будівель і споруд», згідно якого поверхні, пофарбовані малярними сумішами, повинні мати однотонну глянцеву або матову поверхню, не допускається просвічування нижче лежачих шарів фарби, відшарування фарби.

Крім того, в пункті 2 висновків експерт зазначив, що кошторисна вартість усунення неякісно виконаних робіт на дату проведення експертизи становить 62 706,0 грн..

Статтями 611 та 625 ЦК України передбачено, що невиконання або неналежне виконання зобов’язання спричиняє настання правових наслідків, встановлених договором або законом. За загальним принципом цивільного та господарського права, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611,ч. 1 ст. 623 ЦК України, ст. 216, ч. 2 ст. 217, ст. 220 ГК України).

В позовній заяві ВП «Рівненська АЕС» (стор. 2-3) зазначено про дефекти виконаних робіт, які були виявлені Позивачем протягом гарантійного строку, та про обов’язок усунення Відповідачем в строк 31.10.2017 р. виявлених пошкоджень та дефектів оздоблення фасаду будівлі ОС ЗЗС, що підтверджується актом № 143-47/16, складеним комісією ВП «Рівненська АЕС» за участі керівника ПП «Вестінвестбуд».

Таким чином, внаслідок невиконання Відповідачем гарантійних зобов’язань, Позивач зазнав збитків, які виражаються у вартості понесених витрат на оплату неякісно проведеного Відповідачем поточного ремонту зовнішніх стінових панелей з ремонтом стиків та віконних блоків будівлі ОС ЗЗС та у витратах, які Позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) - ;

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право..

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено; під збитками розуміють витрати зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. У даних спірних правовідносинах всі елементи мають місце:

протиправна поведінка Відповідача: порушення ним умов договору на виконання робіт в частині не виконання обов’язку за договором здійснити усунення недоліків (дефектів) у ремонті будівлі ОС ЗЗС, виявлених протягом гарантійного строку;

наявність збитків: витрати, які Позивач поніс на оплату неякісно проведеного Відповідачем поточного ремонту будівлі ОС ЗЗС (платіжні доручення в кількості 7-ми по акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 р.) та які на дату проведення експертизи становлять 62 706,0 грн. (витрати, які необхідно здійснити Позивачу для відновлення свого порушеного права);

причинно-наслідковий зв’язок між протиправною поведінкою Відповідача та збитками понесеними Позивачем: саме не виконання Відповідачем обов’язку за договором здійснити усунення недоліків (дефектів) у ремонті будівлі ОС ЗЗС, виявлених протягом гарантійного строку спричиняє витрати Позивача на оплату неякісно проведеного Відповідачем поточного ремонту будівлі ОС ЗЗС та витрати, які Позивач мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) - усунення недоліків (дефектів) у ремонті будівлі ОС ЗЗС;

вина Відповідача: неякісне виконання робіт за договором, не усунення недоліків (дефектів) у ремонті будівлі ОС ЗЗС, виявлених протягом гарантійного строку.

З огляду на вищезазначене, правомірною та підставною є вимога Позивача про стягнення з Відповідача 62 706,0 грн. збитків, які останній мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) - усунення недоліків (дефектів) у ремонті будівлі ОС ЗЗС.

Заперечення Відповідача та третьої особи, наведені у відзивах та інших письмових запереченнях проти вимог Позивача, спростовуються всім вищенаведеним.

Крім того суд зазначає, що Позивачем не пропущено строк позовної давності щодо позовних вимог, що підтверджується наступним.

Обгрунтування Відповідачем того, що із заявою про стягнення збитків Позивач мав звернутися не пізніше 03.12.2017 р., оскільки в силу ч. 1 ст. 863 ЦК України, до вимог щодо неналежної якості робіт, виконаних за договором підряду, застосовується позовна давність в 1 рік, не відповідають нормі цієї ж статті 863 ЦК України, та не відповідають обставинам справи. При цьому суд зазначає, що, в силу ч. 1 ст. 863 ЦК України, строк позовної давності як щодо вимог, зазначених у позовній заяві, так і щодо вимоги про стягнення збитків, становить 3 роки, а не 1 рік. Нормою частини 1 статті 863 даного кодексу встановлено загальний строк позовної давності - 3 роки для вимог щодо неналежної якості підрядних робіт, які стосуються будівель і споруд і спеціальний, скорочений - 1 рік щодо неналежної якості інших підрядних робіт. Термін, який використовується у ст. 863 ЦК України "щодо будівель і споруд" необхідно тлумачити в тому сенсі, що це не будь-які роботи на об’єкті будівлі і споруди, а лише ті, де предметом договору підряду є будівництво, реконструкція, ремонт таких речей. В даному випадку предметом договору № 528 від 25.03.14 р. є саме поточний ремонт будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків (будівля ОС ЗЗС).                     Тому, відповідно до ст. 864 ЦК України, приймаючи до уваги що заявою про недоліки є лист ВП “Рівненська АЕС” № 174/9849 від 17.11.16 р., позовна давність закінчується 17.11.2019 р.. В той же час Позивач звернувся з Позовом до суду 23.01.2018 року.

Крім того суд зазначає, що Відповідачем не враховано норми статті 264 Цивільного кодексу України. Дана стаття встановлює підстави, за наявності яких починається новий перебіг строку позовної давності, незалежно від строку, який сплинув до часу виникнення цих обставин, за мови, якщо до виникнення цих підстав не сплив строк позовної давності.

Перебіг позовної давності переривається у разі вчинення боржником дій, що свідчать при визнання ним свого боргу або іншого обов’язку. Чинне законодавство не містить переліку таких дій, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав та обов’язків. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідач вчинив дії, що свідчать при визнання ним свого обов’язку. А саме, відповідачем, за наслідками проведеного двостороннього огляду дефектів робіт, підписано Акт №143-47/16 та взято на себе зобов’язання у відповідності до пункту 11.6 договору №528 від 25.03.2014          усунути виявлені пошкодження та дефекти оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків за свій рахунок власними силами з дотриманням технології виконання робіт та вимог по кольоровій гамі до 31.10.2017. Відповідачем факт підписання даного акту та взяття на себе таких зобов’язань підтверджено у відзиві.

Пунктом 4.4 Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначено наступне. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останньої є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Також суд зазначає, що підписавши Акт №143-47/16 Відповідач взяв на себе нове зобов’язання у відповідності до пункту 11.6 договору №528 від 25.03.2014, а саме усунути виявлені пошкодження та дефекти оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків за свій рахунок власними силами з дотриманням технології виконання робіт та вимог по кольоровій гамі до 31.10.2017 року, а відтак при невиконанні Відповідачем цього зобов'язання саме з вказаної дати у Позивача виникає право на звернення з позовом до суду для захисту цивільного права.

Загальна вартість неякісно виконаних робіт станом на грудень місяць 2014 р. у розмірі 48297,60 грн. та кошторисна вартість усунення неякісно виконаних робіт на дату проведення експертизи у розмірі 62706,0 грн. не являються припущеннями, як вважає Відповідач, з огляду на наступне.

Відповідач у своєму запереченні зазначив, що судовий експерт обсяги та вартість неякісно виконаних робіт визначив, виходячи лише із даних Дефектного акту обсягів ремонтних робіт на виявлені дефекти протягом гарантійного строку, котрий було складено на підставі Акту № 143-47/16. При цьому Відповідачем невірно тлумачиться зміст примітки до дефектного акту, адже в примітці мова йде про те, що, у випадку фактичного виконання робіт з усунення їх зафіксованої неякості, можуть виникнути додаткові (приховані) роботи, адже при фактичному виконанні ремонту (повторного) його об’єм може лише збільшитися, а не зменшитися. Для прикладу, по малярних роботах при очищенні фарби, котра відлущується (в дефектному акті це об’єм 258 м2 ), об’єм такої поверхні однозначно може змінитися лише в бік збільшення. Тобто Відповідач невірно тлумачить саме поняття прихованих робіт, - це будівельні роботи, результати яких закриваються подальшими роботами і потребують перед цим підтвердження їх відповідності вимогам проектної документації (п. 3.2.9 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва»), В противагу твердженням Відповідача, суд зазначає, що висновки експерта зроблені на підставі дослідження, при якому співставлялися як надані по справі документи (в т. ч. і вказаний вище дефектний акт), так і сам результат обстеження, адже візуальне обстеження експерта було зафіксоване фотоапаратом (стор. 2 висновку). Враховуючи розрахунки, проведені самим експертом, було зроблено висновок про значне збільшення неякісних робіт (їх об’єму) на момент проведення такого експертного дослідження (стор. 4 висновку). Вартість усунення таких неякісних робіт становить, відповідно, 62706,0 грн. (стор. 5 висновку). Тому висновки, що містяться в експертному висновку № 8346 від 17.04.2019 р., не можуть вважатися припущеннями.

Крім того, суд зазначає, що у противагу Висновку №8346 від 17.04.2019 р. Відповідач не наводить власних розрахунків вартості неякісних робіт, а лише сам допускає припущення стверджуючи, що такими є висновки експерта.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку, що Позивач довів належними та допустимими доказами факт невиконання Відповідачем зобов'язань за Договором на виконання робіт №528 від 25.03.2014р. в частині усуннення виявлених пошкоджень та дефектів оздоблення фасаду будівлі очисних споруд замаслено-замазучених стоків ВП «Рівненська АС», а відтак вимоги Позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з Відповідача 9659 грн. 52 коп. штрафу та 62 706 грн. збитків. В решті вимог позов задоволенню не підлягає, як безпідставний та необгрунтований.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Вестінвестбуд" (33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 112м) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш) 9659 (дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 52 коп. штрафу, 62 706 (шістдесят дві тисячі сімсот шість) грн. 00 коп. збитків, судовий збір у сумі 1085 грн. 48 коп. та витрати за проведення експертизи у сумі 2445 грн. 00 коп..

3. В решті позову відмовити в задоволенні.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 20 серпня 2019 року .

Суддя В.В. Марач