РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2019Справа № 910/4566/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Державної організації "Автобаза державного управління справами"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ПОСТАЧ"

про стягнення 808 693,20 грн.

за участю представників:

від позивача: Коротя А.Р.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна організація "Автобаза державного управління справами" звернулася до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ ЛТД" про стягнення 808693,20 грн., з яких: 673911,00 грн. - основна сума заборгованості, 134782,20 грн. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №1359 про закупівлю товарів за державні кошти від 15.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4566/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 16.05.2019.

В підготовчому засіданні 16.05.2015 суд долучив до матеріалів справи надані представником позивача документи. Суд відклав розгляд справи на 11.06.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання. Відповідачу направлено ухвалу про виклик в підготовче засідання, що відбудеться 11.06.2019.

В підготовчому засіданні 11.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 09.07.2019. Відповідачу направлено ухвалу про виклик в судове засідання з розгляду по суті, що відбудеться 09.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 змінено найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ ЛТД" на Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ПОСТАЧ" та викликано Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ПОСТАЧ", як відповідача, у судове засідання з розгляду справи №910/4566/19 про суті, що відбудеться 09.07.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у зв`язку із перебуванням судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 910/4566/19 по суті призначено на 30.07.2019.

В судовому засіданні 30.07.2019 відкладено розгляд справи по суті на 13.08.2019.

Представник відповідача в судове засідання 13.08.2019 не з`явився, відзиву на позов не надав. Про розгляд справи по суті відповідача було повідомлено ухвалами від 25.06.2019, від 05.07.2019, від 30.07.2019. Також, про судове засідання з розгляду справи по суті відповідача повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду від 25.06.2019, від 05.07.2019 повернуті на адресу суду поштовим відділенням зв`язку за закінченням встановленого строку зберігання.

Станом на дату розгляду справи повідомлення про вручення відповідачу ухвали від 30.07.2019 до суду не повернулось.

Зі змісту пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Крім того, судом враховано, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень (ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 30.07.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

При цьому, суд зазначає, що не отримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії ухвали про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням відповідачем, зумовлене суб`єктивною поведінкою відповідача щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Також, згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача в судовому засіданні 13.08.2019 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні 13.08.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.08.2018 між Державною організацією "Автобаза державного управління справами" (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХОЙЛ ЛТД", змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ПОСТАЧ" (відповідач, постачальник) укладений договір про закупівлю товару № 1359 про закупівлю товарів за державні кошти (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у 2018 році поставити та передати у власність покупця товар - нафта і дистиляти, код ДК 021:20-9 (надалі - товар), а покупець прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до пункту 1.2. договору, найменування, кількість, ціна товару, зазначаються у Специфікації (Додаток 1), що є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно із 3.1 договору загальна сума товару за цим договором становить 3 875 400,00 грн.

Пунктом 2.1. договору визначено, постачальник повинен передати покупцю товар, якість якого відповідає державним стандартам (ДСТУ), що діють на території України і підтверджується паспортом виробника та сертифікатом відповідності.

Постачальник гарантує якість та надійність товару, що постачається, протягом терміну, який передбачено технічними умовами та стандартами на даний товар (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, строк поставки товару: до 31 грудня 2018 року.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання накладної, що свідчить про одержання товару (п. 5.2. договору).

Передача товару по цьому договору здійснюється партіями, за замовленням покупця. Кількість і вартість кожної партії визначається в рахунку та накладній (п. 5.3. договору).

Відповідно до п. 6.3. договору постачальник зобов`язаний:

забезпечити поставку товару у строк встановлений цим договором;

забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

За змістом пункту 7.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством та цим договором.

Згідно із п. 7.2. договору за порушення строків поставки товару, зазначеного у п. 5.4. цього договору, з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1% відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцяти календарних днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від вартості товару, з якого допущено прострочення поставки.

За порушення умов зобов`язання щодо якості товару визначених п. 2.1. цього договору з постачальника стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків від вартості поставленого неякісного товару (п. 7.3. договору).

Відповідно до пункту 10.1 договору останній набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2018.

У додатку № 1 до договору сторони виклали специфікацію до договору на постачання товару.

07.09.2018 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно з п. 1 якої було змінено ціну за одиницю товару з моменту підписання угоди.

Додатковою угодою викладено в новій редакції Специфікацію до договору.

Специфікацією до договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 07.09.2018) сторони погодили наступний товар:

- Бензин А-95 (ДСТУ 7687:2015) по талонах або паливних картках у кількості - 15200 літрів (ціна за 1 л. - 31, 50 грн.) вартістю 478 800,00 грн.;

- ДП (ДСТУ 7688:2015) по талонах або паливних картках у кількості - 6650 літрів (ціна за 1 л,- 29, 34 грн.) вартістю 195 111,00 грн.

02.10.2018 відповідачем поставив, а позивач прийняв талони на Бензин А-95 та талони на ДП на загальну суму 673 911,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № ЛТТ-000073 від 02.10.2018, що підписана уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до пп. 6.1.1. п. 6.1. договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

На виконання умов договору позивачем здійснив оплату поставленого відповідачем товару прибуткової накладної № 94 від 02.10.2018 на загальну суму 673 911,00 грн.

Актами від 21.02.2019, від 22.02.2019 складеними на станціях АЗС в м. Києві, які були зазначені у переліку до пропозиції відповідача, а саме: пр.-т. С.Бандери, 20-а (АЗС АМІК), вул. Братиславська, З 9-А (АЗС АМІК-Україна), вул. Автозаводська, 54 (АЗС АМІК), пр-т. Броварський, 16 (АЗС АМІК), пр-т. Воз`єднання (Соборності), 21 (АЗС АМІК Україна), вул. Глибочицька, (АЗС MOTTO), вул. Мельникова, 50 (АЗС "МОТТО") зафіксовано факт неможливості придбання бензину А-95 та дизельного палива на автозаправних станціях за талонами на відпуск палива, виданими відповідачем за договором про закупівлю товару №1359 про закупівлю товарів за державні кошти від 15.08.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неналежним чином виконані зобов`язання з передачі товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 673 911,00 грн.

Також, на підставі п. 7.3 договору позивачем нарахований штраф у сумі 134782,20 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як підтверджено матеріалами справи позивачем сплачено на користь відповідача суму вартості товару у розмірі 673911,00 грн.

В свою чергу, відповідачем передано позивачу талони на суму 673 911,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № ЛТТ-000073 від 02.10.2018.

Згідно із ч. 1 ст. 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Як стверджує позивач та підтверджено актами від 21.02.2019, від 22.02.2019 на станціях АЗС в м. Києві, які були зазначені у переліку до пропозиції відповідача зафіксовано факт неможливості придбання бензину А-95 та дизельного палива на автозаправних станціях за талонами на відпуск палива, виданими відповідачем за договором про закупівлю товару №1359 про закупівлю товарів за державні кошти від 15.08.2018.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів, з цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги не спростував, доказів поставки оплаченого позивачем товару суду не надав.

Враховуючи вище викладене, приймаючи до уваги належне виконання позивачем умов договору в частині здійснення попередньої оплати товару, враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе зобов`язань щодо поставки оплаченого позивачем товару, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 673911,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписами частини 1 статі 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем належними та достатніми доказами, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано здійснено нарахування штрафу на підставі п. 7.3 договору.

Розрахунок штрафу у сумі 134782,20 грн. є арифметично вірним, у зв`язку із чим, суд задовольняє позовні вимоги у цій частині.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд задовольняє позовні вимоги Державної організації "Автобаза державного управління справами".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ ПОСТАЧ" (03150, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПРЕДСЛАВИНСЬКА, будинок 24; ідентифікаційний код 41850141) на користь Державної організації "Автобаза державного управління справами" (04071, м. Київ, вулиця ПЕТРІВСЬКА, будинок 12-28, ідентифікаційний код 19134105) заборгованість у розмірі 673911,00 грн., штраф у розмірі 134782,20 грн. та судовий збір у сумі 12130,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 23.08.2019.

Суддя О.В. Гулевець