ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2019 р. Справа№ 15/302-б

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Грека Б.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від ПАТ „Дельта Банк": Рішко Н.І. - довіреність б/н від 01.07.19

від ТОВ „Арткера": Петросян А.С. - довіреність б/н від 02.01.19

від ГУ ПФУ в м. Києві: Посвистак С.М. - довіреність № 87 від 05.07.19

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року

у справі № 15/302-б (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Арткера"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „Фальконер"

про визнання недійсними результатів аукціону

у межах справи № 15/302-б

за заявою Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Арткера"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі №15/302-б відмовлено у задоволенні заяви ПАТ „Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ „Арткера", який відбувся 05.10.2018 року, в межах справи № 15/302-б.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПАТ „Дельта Банк" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким заяву банку про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника в межах справи №15/302-б задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 року апеляційну скаргу ПАТ „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі №15/302-б залишено без руху та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 днів з дня отримання відповідної ухвали.

08.07.2019 року, згідно відомостей зазначених на конверті, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали суду від 01.07.2019 року подано докази направлення апеляційної скарги ТОВ "Фальконер".

Ухвалою суду від 15.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі № 15/302-б, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 15.08.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Демчан О.І. просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 року для розгляду справи № 15/302-б сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Грек Б.М.

Ухвалою суду від 15.08.2019 року вищевказаною колегією прийнято до провадження справу №15/302-б за апеляційною скаргою ПАТ „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року.

Представник скаржника в судовому засіданні 15.08.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі №15/302-б та прийняти нове рішення, яким заяву банку про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника в межах справи №15/302-б задовольнити у повному обсязі.

Представник боржника в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник ГУ ПФУ в м. Києві в судовому засіданні з приводу апеляційної скарги поклався на розсуд суду.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

15.08.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у даній справі - залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 15/302-б про банкрутство ТОВ „Арткера", провадження в якій порушено ухвалою суду від 25.06.2010 року за заявою ДПІ у Подільському районі м. Києва.

Постановою Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 року ТОВ „Арткера" визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.07.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів банкрута у ліквідаційній процедурі на загальну суму 27 055 033,13 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.12.2015 року ліквідатором ТОВ „Арткера" призначено арбітражного керуючого Демчана О.І.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ та Мін`юсту від 04.10.2016 року № 36006, аукціон з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ „Арткера" () за початковою вартістю 25 584 370,77 грн., без ПДВ, призначений на 26.10.2016 року, не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ від 07.12.2016 року та Мін`юсту від 08.12.2016 року № 38187, аукціон з продажу майна ТОВ „Арткера" (), а саме: Лот №1: комплекс, загальною площею 5676,0 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево , вул . Пряшівська, б . 9 та комплекс, загальною площею 7698,20 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, б . 11-А за початковою вартістю, 9 600 200,00 грн., без ПДВ, призначений на 29.12.2016 року, не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ та Мін`юсту 17.01.2017 року № 39394, повторний аукціон з продажу майна ТОВ „Арткера" (), а саме: Лот №1: комплекс, загальною площею 5676,0 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м . Мукачево, вул. Пряшівська, б . 9 та комплекс, загальною площею 7698,20 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл . , м. Мукачево, вул. Пряшівська, б . 11-А за початковою вартістю 7 680 160,00 грн., без ПДВ, призначений на 09.02.2017 року, не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ та Мін`юсту від 11.04.2017 року № 41986, другий повторний аукціон з продажу майна ТОВ „Арткера" () а саме: Лот №1: Комплекс, загальною площею 5676,0 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, б . 9 та комплекс, загальною площею 7698,20 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, б . 11-А за початковою вартістю 6 144 128,00 грн., без ПДВ, призначений на 28.04.2017 року, не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ та Мін`юсту від 05.12.2017 року № 47641, другий повторний аукціон з продажу майна ТОВ „Арткера" (), а саме: Лот №1: комплекс, загальною площею 5676,0 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м . Мукачево, вул. Пряшівська, б . 9 та комплекс, загальною площею 7698,20 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, б . 11-А за початковою вартістю 6 144 12800 грн., без ПДВ, призначений на 20.12.2017 року, не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ та Мін`юсту від 22.08.2018 року № 53679, аукціон з продажу майна ТОВ „Арткера" , по лотах:

- Лот № 1: комплекс, загальною площею 5676,0 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд. 9, за початковою вартістю 3 171 000,00 грн., без ПДВ;

- Лот № 2: комплекс, загальною площею 7698,20 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд. 11-А, за початковою вартістю 1 550 800,00 грн., без ПДВ. призначений на 13.09.2018 року, визнаний таким, що не відбувся, згідно положень статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Відповідно до повідомлення розміщеного на сайтах ВГСУ та Мін`юсту від 06.09.2018 року № 53970, повторний аукціон з продажу майна ТОВ „Арткера" , по лотах:

- Лот № 1: комплекс, загальною площею 5676,0 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд. 9, за початковою вартістю 2 536 800,00 грн., без ПДВ;

- Лот № 2: комплекс, загальною площею 7698,20 кв.м., який розташований за адресою: Закарпатська обл., м. Мукачево, вул. Пряшівська, буд. 11-А, за початковою вартістю 1 240 640,00 грн., без ПДВ призначений на 27.09.2018 року, визнаний таким, що не відбувся, згідно положень статті 55 Закону про банкрутство у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

08.10.2018 року організатором аукціону на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України розміщено оголошення про результати проведення другого повторного аукціону з продажу майна ТОВ „Арткера" по лотах, призначеного на 05.10.2018 року, відповідно до якого аукціон визнано таким, що відбувся, на якому Лот №1 реалізовано за ціною 101 472,00 грн. та Лот №2 реалізовано за ціною 49 625,60 грн. Переможцем визначено ТОВ "Фальконер".

05.10.2018 року між ліквідатором та переможцем аукціону укладено договори купівлі-продажу майна та підписано відповідні акти про передання права власності на нерухоме майно.

Не погоджуючись з результатами проведення вказаного аукціону ПАТ „Дельта Банк" 22.10.2018 року звернулось до суду з відповідною заявою про визнання недійсними результатів зазначеного аукціону.

Подана заява мотивована порушенням норм чинного законодавства на етапі підготування до проведення та безпосереднього проведення аукціонів, зокрема заставне майно банкрута реалізовано за відсутності згоди заставного кредитора, а також не за найвищою ціною, тобто за ціною, значно нижчою, ніж реальна ринкова вартість даного майна.

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі №15/302-б у задоволенні поданої банком заяви відмовлено у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Доводи скаржника, на які останній посилається в обґрунтування апеляційної скарги на зазначену вище ухвалу місцевого господарського суду, фактично є аналогічними доводам поданої суду першої інстанції заяви.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані у судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

При розгляді заяви про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута судом повинні бути досліджені обставини порядку його організації та проведення, як того вимагають стаття 20, Розділи ІІІ, ІV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входить встановлення обставин недотримання ліквідатором та організатором аукціону вимог, які ставляться Законом до його проведення, зокрема, щодо порядку отримання згоди заставного кредитора на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення (стаття 42 Закону); щодо особливостей укладення договору на аукціоні (стаття 50 Закону); щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Між тим, порушення порядку організації будь-якого з вказаних елементів доказування, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки та проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону, є підставою для визнання результатів аукціону недійсними в цілому.

А тому, вирішуючи спір щодо визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними, суд має встановити факт дотримання порядку його проведення на кожному з таких елементів. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 22/63б, від 17.05.2018 року у справі № 905/3594/15).

Щодо доводів скаржника про те, що заставне майна реалізовано не за найвищою ціною, тобто по заниженій вартості, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частино 4 статті 42 Закону про банкрутство встановлено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Стаття 43 Закону про банкрутство передбачає, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до ст. 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута, такими сопорами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор аукціону не може бути заінтересованою особою стосовно кредитора чи боржника.

Ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Статтею 65 Закону про банкрутство встановлено особливості проведення повторного аукціону, та визначено, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов`язаний провести повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення повторного аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов`язаний провести другий повторний аукціон.

Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону.

До участі у повторному аукціоні не допускаються переможці попередніх торгів, що не сплатили в установлений строк вартості лота за договором, відмовилися від укладення договору купівлі-продажу чи від підписання протоколу із зазначенням результатів аукціону.

Стаття 66 Закону про банкрутство визначає особливості проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості.

Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір.

Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку.

З огляду на вищевказане, необґрунтованими є твердження скаржника про порушення при проведенні другого повторного аукціону статей 44, 98 Закону про банкрутство у зв`язку з тим, що реалізація майна банкрута відбулася за ціною, значно нижчою від його ринкової вартості, оскільки найвищою ціною розуміється більша з цін, запропонованих учасниками аукціону.

Більш того, необхідно зазначити, що метою аукціону як способу реалізації є, передусім, відчуження майна банкрута за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови прозорості та вільної конкуренції, тому початкову чи оціночну вартість майна можна розглядати лише як стартову ціну, яка із першим кроком аукціону втрачає своє значення. При цьому, початкова вартість майна на аукціоні ніяк не впливає на кінцеву ціну реалізації майна, оскільки під час торгів вона може бути як зменшена, так і збільшена. Тобто ціна майна банкрута формується виходячи зі стану майна, попиту та пропозиції, на які ліквідатор банкрута не має жодного впливу. (Аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2018 року у справі №905/1084/16, від 04.09.2018 року у справі №904/10897/16, від 25.09.2018 року у справі №5010/1127/2012-Б-25/25, від 17.05.2018 року у справі № 905/3594/15, від 06.11.2018 року у справі №5016/3733/2011, від 27.03.2019 року у справі № 923/1720/13, від 04.06.2019 року у справі № 18/1355/12, від 05.06.2019 року у справі № 23/11, від 11.06.2019 року у справі № 904/581/18).

Доводи ПАТ „Дельта Банк" про те, що останнім не надавалася згода на реалізацію заставного майна банкрута за ціною по якій майно було реалізовано, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи з огляду наступне.

Як встановлено судом, листами від 11.05.2016 року №18.5/1146, від 21.11.2016 року № 18.5/2474, від 23.12.2016 року № 18.5/2554, від 27.02.2017 року № 23.1/106, від 29.05.2017 року № 23.1/311, від 09.08.2018 року №23.1/2409 ПАТ „Дельта Банк" надано згоду на продаж заставного майна банкрута.

Частина 4 статті 42 Закону про банкрутство визначає порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається заставним кредитором або судом (за відсутності згоди кредитора), а дії ліквідатора, спрямовані на її одержання, є необхідними для формування ліквідаційної маси банкрута.

При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, у тому числі щодо встановлення початкової вартості цілісного майнового комплексу та порядку її зниження, оскільки такий порядок та умови передбачені і регулюються Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, відповідна згода забезпеченого кредитора на реалізацію заставного майна, передбачена частиною 4 статті 42 цього Закону, надається на реалізацію майна боржника в цілому, а не на кожну окрему дію (повторний, другий повторний аукціони і т.д.), спрямовану на реалізацію майна боржника, зокрема, не на проведення кожного конкретного аукціону, а на продаж майна банкрута.

Встановлення забезпеченим кредитором умов та обмежень до процедури реалізації майна банкрута суперечать положенням статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Крім того, ні стаття 42 зазначеного Закону, ні норми Закону, що регулюють продаж майна, порядок проведення аукціонів не вимагають отримання згоди заставного кредитора перед кожним з аукціонів та на кожну окрему дію спрямовану на реалізацію майна боржника. Тобто, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеною в постанові від 29.03.2018 року у справі № 904/3719/15, від 26.04.2018 року у справі №18/1355/12, від 17.05.2018 року у справі № 915/220/14, від 12.06.2018 року у справі №905/1084/16, від 24.10.2018 року у справі №904/5286/15, від 16.01.2019 року у справі № 915/210/15, від 27.02.2019 року у справі № 911/344/16, від 27.03.2019 року у справі № 923/1720/13, від 04.06.2019 року у справі №18/1355/12, від 11.06.2019 року у справі № 904/581/18.

Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення поданої ПАТ „Дельта Банк" заяви про визнання недійсними результатів проведеного 05.10.2018 року аукціону з продажу майна ТОВ „Арткера".

Колегія суддів не вбачає порушень місцевим судом норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної апелянтом ухвали.

За вказаних обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставні, необґрунтовані, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" на ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі №15/302-б залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року у справі № 15/302-б залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу № 15/302-б повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 29.08.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Грек

С.В. Сотніков