ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.08.2019 р. Справа № 914/1604/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р.

у справі №914/1604/18

за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго», м. Львів

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів

про визнання недійсним рішення від 31.07.2018 Центральної комісії з розгляду актів та скасування господарської санкції у вигляді здійснення донарахування обсягів не облікованого об`єму природного газу в розмірі 2 103, 156 тис. м3 за період із 01.03.2018 по 03.04.2018 на суму 25 014 930,56грн

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області 15.08.2019 р. подано заяву Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. у справі №914/1604/18 за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про визнання недійсним рішення від 31.07.2018 Центральної комісії з розгляду актів та скасування господарської санкції у вигляді здійснення донарахування обсягів не облікованого об`єму природного газу в розмірі 2103,156 тис. м3 за період із 01.03.2018 по 03.04.2018 на суму 25 014 930,56 грн.

У зв`язку з відпусткою судді Ділай У.І., яка ухвалила рішення, про перегляд якого просить заявник, 16.08.2019 р. було проведено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого визначено суддю Гоменюк З.П. для розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

20.08.2019 р. матеріали справи №914/1604/18 були повернуті на адресу Господарського суду Львівської області Західним апеляційним господарським судом після завершення апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, господарський суд прийшов до висновку, що у відкритті провадження з її розгляду слід відмовити у зв`язку з наступним.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. (суддя Ділай У.І.) позов ЛКП «Залізничнетеплоенерго» задоволено повністю, визнано недійсним рішення від 31.07.2018 Центральної комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС про задоволення акта про порушення №81 (бланк 003626) від 22.03.2018 та скасовано вжиту Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» оперативно-господарську санкцію відносно Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» у вигляді здійснення донарахування обсягів необлікованого об`єму природного газу в розмірі 2103, 156 тис. м3 за період із 01.03.2018 по 03.04.2018 на суму 25014930, 56 грн.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019р. рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. у справі №914/1604/18 залишено без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» без задоволення.

17.04.2019 р. Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» подало на розгляд Господарського суду Львівської області заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

За твердженням заявника, нововиявленою обставиною у справі є відсутність у споживача (позивача) документів, передбачених главою 4 розділу 10 Кодексу газорозподільних систем. Ця обставина є суттєвою, тому, що відповідно до абз.2 п.3 глави 6 розділу 10 Кодексу ГРС, експлуатація комерційного ВОГ та його складових без наявності визначених в главі 4 цього розділу документів не допускається, у разі втрати будь-якого з документів власник комерційного ВОГ зобов`язаний їх відновити.

Як зазначив заявник, на момент прийняття рішення він не знав та не міг знати, що ЛКП «Залізничнетеплоенерго» не зберігає всю, обов`язкову до зберігання, технічну та експлуатаційну документацію на лічильник.

У заяві ПАТ «Львівгаз» звернуло увагу суду на те, що обставини наявності чи відсутності у споживача оригіналів згаданих вище документів не були встановлені судом. При цьому зазначило, що ці обставини не були і не могли бути відомі ПАТ «Львівгаз», оскільки документи повинні були зберігатися саме в споживача (ЛКП «Залізничнетеплоенерго»),

ПАТ «Львівгаз» вважає, що за відсутності оригіналів документів передбачених главою 4 розділу 10 Кодексу ГРМ, лічильник ЛГК-200 типорозмір 01000 №5431 взагалі не був належним засобом обліку і не може використовуватися для комерційних розрахунків між сторонами.

На думку ПАТ «Львівгаз», відсутність у споживача оригіналів усіх необхідних документів (нововиявлена обставина) на вузол обліку газу та його складові означає несправність засобу вимірювальної техніки (оскільки облік проводиться з порушенням законодавства) до застосування та є підставою для перерахунку відповідно до п. 5.13. Правил №618.

Ухвалою від 20.06.2019 р. Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І. відмовив в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. у справі №914/1604/18 за нововиявленими обставинами, рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. у справі №914/1604/18 залишив без змін.

Вказану ухвалу було залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 р.

15.08.2019 р. АТ «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз» знову звернулось до Господарського суду Львівської області з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що він є ідентичним змісту заяви, яка була подана заявником (відповідачем) Господарському суду Львівської області 17.04.2019 р., та за результатами розгляду якої судом вже було прийнято відповідне судове рішення (ухвала).

В повторно поданій заяві заявник наводить ті самі обставини, які, на його думку є нововиявленими, посилається на ті самі докази, наводить те ж нормативно-правове обгрунтування та заявляє ті самі вимоги, що і в заяві від 17.04.2019 р. Заява від 15.08.2019 р. майже дослівно відповідає заяві від 17.04.2019 р. з незначними відмінностями в стилістичній формі та порядку викладення заявником тексту заяви.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.323 ГПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, що надійшла до суду, передається судді, колегії суддів, які визначаються у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 322 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими чи виключними обставинами, про що постановляє відповідну ухвалу.

Як передбачено ч.1 ст.322 Господарського процесуального кодексу України, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

Пунктом 10 ч.3 ст. 162 передбачено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, суд вважає, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не може бути подана у випадку, якщо заявник вже подавав заяву в тій самій справі, з тим самим предметом та з тих самих підстав, та яка, крім того, вже була розглянута судом.

Повторне подання вищевказаної заяви є по суті намаганням домогтися повторного перегляду рішення за нововиявленими обставинами, нової переоцінки обставин та доказів у справі з метою винесення нового рішення у справі вже на користь заявника.

Згідно з частиною 1 статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з обов`язкових елементів якого є принцип правової певності (юридичної визначеності), який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів будь-яким іншим рішенням суду.

Вказаної позиції дотримується Європейський Суд з прав людини в своїх рішеннях у справах «Совтрансавто-Холдинг» проти України», «Брумареску проти Румунії», «Салов проти України» та ін.

У справі «Рябих проти Росії» Європейський суд постановив, що правова певність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Зі змісту вищевказаної норми можна зробити висновок, що її метою є, в тому числі, і уникнення можливості різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Як встановлено ч.10 ст.11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Правова позиція щодо можливості застосування положень ч.2 ст.175 ГПК України при розгляді заяв, відмінних від позовних, наведена Касаційним господарським судом у складі Верховного суду в постановах від 21.01.2019 р. у справі № 42/339-10 та у справі №5023/2082/12.

Незважаючи на відсутність в Господарському процесуальному кодексі України прямої вказівки на можливість відмовляти у відкритті провадження з розгляду заяв про перегляд рішення, суд вважає за можливе, з метою дотримання принципів господарського судочинства, та враховуючи існування обставин, що не допускають можливості прийняття до розгляду даної заяви (є така, що набрала законної сили, ухвала суду за результатами розгляду заяви між тими самими сторонами, про той самий предмет заяви і з тих самих підстав), застосувати норми, які регулюють подібні відносини, і відмовити у відкритті провадження з розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 162, 175, 234, 235, 322, 323 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 р. у справі №914/1604/18.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя Гоменюк З.П.