ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/2290/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши клопотання представника відповідача про залучення спеціаліста та витребування доказів (вх.20011 від 20.08.2019 р.)

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області, м. Харків в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ
до ФОП Жорник Володимир Семенович, м. Куп`янськ
про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами
За участю представників

прокуратури - Клейн Л.В.

позивача - Ткаченко Л.М.

відповідача - Бикова О.Ю .

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 звернувся 19.07.2018 до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фізичної особи-підприємця, про стягнення плати на проїзд великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування в сумі 70.368,25 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення п. 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", не в повному обсязі здійснив плату за проїзд великовагового транспортного засобу.

Ухвалою від 22.07.2019 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 12.08.2019 р. о 09:30. В судовому засіданні оголошувалася перерва з метою забезпечення процесуальних прав сторін та повного і всебічного встановлення обставин по справі.

20.08.2019 р. від представника ФОП Жорника В.С. надійшло клопотання (вх. 20011), в якому представник відповідача просить суд:

1. Залучити до участі у справі в якості спеціаліста - науково-дослідницьку лабораторію маси, тиску, твердості та вібрації Національного наукового центру «Інститут метрології» (61002 Україна, м. Харків, вул. Мироносицька, 42);

2. Витребувати у позивача - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі підрозділу - Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх, кімн. 42) такі документи:

- обсяг повноважень та компетенцію осіб, які здійснювали вимірювання та тлумачили результати;

- чеки зважування №94 та №96 від 02.07.2018 р. у пункті габаритно-вагового контролю на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 516 км на вагах автомобільних 030Т-РWіА №17-424;

- Інструкцію з експлуатації або інший документ - посібник користувача - на пункт габаритно-вагового контролю на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 516 км та ваги автомобільні 030Т-РWiА №17-424.

Відповідач зазначав, що предмет доказування у цій господарській справі полягає в тому, чи є вірним Розрахунок № 0010353 плати за проїзд. На думку відповідача, цей Розрахунок не є вірним, складений на підставі хибних даних особою, яка була неуповноважена правильно здійснити вимірювання та розтлумачити дані вагового пристрою за відсутності спеціальних знань. Дані, покладені в основу розрахунку, не відповідають дійсності - вантажомісткість причіпу Clayton СС, держ. № НОМЕР_1 , не може перевищувати показники за заводськими технічними характеристиками. До позову додані документи про повірку ваг, сертифікати відповідності на інші технічні документи. Але для вчинення правильного вимірювання та розрахунку самої наявності цих документів, на думку відповідача, недостатньо. Технічну характеристику та вплив всіх чинників на правильність зважування повинен все ж таки надати саме фахівець, тому заявник вважав за необхідне просити суд залучити саме спеціаліста - з метою тлумачення даних, для яких необхідні спеціальні знання.

Відповідач стверджував, що за відсутності методики необхідно керуватись Інструкцією з експлуатації пункту габаритно-вагового контролю та повноваженнями операторів, зовнішніми вихідними даними, які забезпечують достовірність вимірювань. Тому стороною позивача заявляється це клопотання про витребування доказів, які повинні визначити обсяг повноважень та компетенцію осіб, які здійснювали вимірювання та тлумачили результати. Окрім того, транспортний засіб з наливним вантажем за відсутності методики для отримання достовірних даних повинен був бути зважений двічі - з метою фіксування часу відстоювання рідини, навантаження на вісь під час зниження швидкості руху і в статичному стані. Тому відповідач просив витребувати два сусідні чеки зважування - з метою визначення, чи було здійснено повторне зважування одного і того ж автомобіля. Ці документи також потрібні для фахової оцінки під час залучення спеціаліста.

27.08.2019 р. за вх. 20437 від позивача надійшли письмові заперечення проти клопотання відповідача, в яких зазначається, що пункт 19 Порядку № 879 було виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №671 від 30.08.2017, яка набрала чинності 08.09.2017. З огляду на зазначене станом на 02.07.2018 (дата проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу Відповідача) необхідність використання Позивачем під час здійснення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку, не передбачена жодним нормативно-правовим актом. Окрім зазначеного, позивач звертає увагу, що наданий представником Відповідача документ - «Параметри вагові транспортних засобів. Методика виконання вимірювань» - затверджено ДП «Служба міжнародних автомобільних перевезень, який не є законодавчим органом, а отже видані ним документи не є нормативно-правовими актами та можуть використовуватись лише як внутрішні документи даної установи. З огляду на зазначене, на думку позивача, залучення спеціаліста для тлумачення методики зважування, яка не передбачена жодним нормативно-правовим актом, є недоцільним витрачанням часу та навмисним затягуванням розгляду справи.

Позивач наголошує, що співробітники Управління Укртрансбезпеки у Харківській області під час проведення зважування транспортних засобів, в тому числі і 02.07.2018 під час зважування транспортного засобу відповідача, діяли виключно в межах та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами, як це передбачено частиною другою статті 19 Конституції України. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015, Порядку № 879 співробітники Укртрансбезпеки уповноважені здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів. Станом на теперішній час жодним нормативно-правовим актом не передбачено наявність спеціальної компетенції співробітників Укртрансбезпеки для проведення зважування транспортних засобів, в тому числі сертифікатів про проходження спеціального навчання на певному ваговому обладнанні. Проведення зважування транспортного засобу з наливним вантажем двічі не передбачено жодним нормативно-правовим актом, тому повторне зважування транспортного засобу Відповідача не проводилось, а чеки зважування №94 та №96 фіксують результати зважування інших транспортних засобів та не стосуються обставин справи. Інструкція з експлуатації на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030Т-AS2-PWIA є в розпорядженні Укртрансбезпеки та може бути надана на вимогу суду.

Враховуючи викладене, позивач заперечує проти задоволення клопотанням представника відповідача про залучення спеціаліста та витребування доказів і просить суд залишити його без задоволення.

Заслухавши в судовому засіданні 29.08.2019 р. доводи та заперечення учасників справи відносно викладених обставин, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 ГПК України).

За приписами ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно ч. 2 вказаної статті у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Розглянувши доводи представника відповідача щодо необхідності витребування доказів, причин неможливості отримати ці докази самостійно особою, яка подає клопотання, враховуючи обставини, які можуть підтвердити докази, про витребування яких заявлено клопотання, суд визнає таке клопотання частково обґрунтованим, в частині витребування у Державної служби України з безпеки на транспорті в особі підрозділу - Управління Укртрансбезпеки у Харківській області інформації про обсяг повноважень та компетенцію осіб, які здійснювали вимірювання та інструкцію з експлуатації або інший документ - посібник користувача - на пункт габаритно-вагового контролю на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 516 км та ваги автомобільні 030Т-РWiА №17-424. Щодо витребування в Управління Укртрансбезпеки у Харківській області чеків зважування №94 та №96 від 02.07.2018 р. у пункті габаритно-вагового контролю на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 516 км на вагах автомобільних 030Т-РWіА №17-424 - суд не вбачає обґрунтованих підстав для витребування таких доказів, оскільки заявником не доведено, що зазначені докази стосуються предмету спору та можуть підтвердити обставини або аргументи, які підлягають дослідженню в межах розгляду даної справи.

Статтею 215 ГПК України передбачено, що під час дослідження доказів суд може скористатися усними консультаціями або письмовими роз`ясненнями (висновками) спеціалістів.

Відповідно до ст. 71 ГПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо).

Однак, із заявленого представником відповідача клопотання про залучення до участі у справі в якості спеціаліста - науково-дослідницьку лабораторію маси, тиску, твердості та вібрації Національного наукового центру «Інститут метрології», не вбачається необхідність в яких саме спеціальних знаннях, навичках, консультаціях та технічній допомозі існує під час вчинення процесуальних дій по даній справі, що унеможливлює визнання обґрунтованим поданого клопотання.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 71 ГПК України допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта.

Керуючись ст. ст. 14, 42, 46, 71, 73, 74, 77, 81, 182, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залучення спеціаліста та витребування доказів (вх.20011 від 20.08.2019 р.) задовольнити частково.

Витребувати у позивача - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі підрозділу - Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (61022, м. Харків, площа Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд, 7 поверх, кімн. 42) наступні документи:

- обсяг повноважень та компетенцію осіб, які здійснювали вимірювання та тлумачили результати;

- інструкцію з експлуатації або інший документ - посібник користувача - на пункт габаритно-вагового контролю на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський на 516 км та ваги автомобільні 030Т-РWiА №17-424.

Встановити позивачу строк для подання витребуваних документів до 09.09.2019 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.С. Лаврова