РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.08.2019Справа № 910/8457/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт»

про стягнення 398 368,26 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Електромережі» (надалі - ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» (надалі - ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт») про стягнення 398 368,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов`язання з оплати спожитої активної енергії та реактивної електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії №61996 від 29.12.2011, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у загальному розмірі 323 109,20 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 32 507,29 грн., 3% річних у розмірі 9 884,29 грн. та інфляційних у розмірі 32 867,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена на адресу місцезнаходження ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» поштовим відправленням за №751, проте відправлення повернулось до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Вказане поштове відправлення було направлено за офіційною адресою місцезнаходження відповідача, яка міститься у ЄДР, та надавалась у ЄДР самим відповідачем, а відтак, неотримання відповідачем поштового відправлення за вказаною ним самим адресою є свідомим діянням (бездіяльністю) самого відповідача, тому всі несприятливі наслідки такого неотримання покладаються на нього самого.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою відповідача, вважається днем вручення йому відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду від 03.07.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Натомість, відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

29.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Київенерго», правонаступником якого є ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі», (постачальник) та ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №61996 (надалі - «Договір»), відповідно до розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємними частинами, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною.

За змістом п. 2.2.2 Договору постачальник зобов`язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

Згідно з п. 2.3.3 Договору споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

Додатком 2 до Договору сторонами погоджено порядок розрахунків, згідно з п. 2.1 якого споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії за розрахунковий період за фактичними показаннями засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком. Споживач протягом перших трьох днів поточного розрахункового періоду здійснює платіж за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні в наступному розрахунковому періоді за тарифами, які діють на день здійснення платежу. Обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні визначається відповідно до Додатка «Визначення платежу за резервування обсягу електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні споживача» до цього Договору.

Позивач вказує, що за період з 01.01.2018 по 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість за використану активну електричну енергію, яка станом на 01.06.2019 становить 321 475,11 грн., а також за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 виникла заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію, яка станом на 01.06.2019 становить 1 634,09 грн.

Спір виник у справі у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором по сплаті спожитої активної електричної енергії та реактивної електричної енергії.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до п. 2.2 Додатку 2 до Договору оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за перетікання реактивної електроенергії та інших платежів згідно з умовами цього договору здійснюється на підставі виставлених постачальником рахунків протягом 5 операційних днів з дня їх отримання. Споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунка постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією. При відсутності заборгованості надлишок коштів, що надійшли протягом розрахункового періоду, зараховуються в рахунок оплати наступного розрахункового періоду.

Однак в порушення умов Договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо сплати заборгованості за використану активну електричну енергію, внаслідок чого за період 01.01.2018 по 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 321 475,11 грн., а також щодо сплати заборгованості за спожиту реактивну електричну енергію, внаслідок чого за період 01.04.2018 по 01.01.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 1 634,09 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем вірно та правомірно здійснено нарахування суми грошових коштів за спожиту активну електричну енергію у розмірі 321 475,11 грн. та спожиту реактивну електричну енергію у розмірі 1 634,09 грн. за спірні періоди.

З огляду на викладене, заборгованість ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» у загальному розмірі 323 109,20 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення заборгованості відповідачем не подано.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 321 475,11 грн. та спожиту реактивну електричну енергію у розмірі 1 634,09 грн. правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 32 507,29 грн., 3% річних у розмірі 9 884,29 грн. та інфляційних у розмірі 32 867,48 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 08.01.2019 до 21.06.2019.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати замовник сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

За змістом частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 32 507,29 грн., 3% річних у розмірі 9 884,29 грн. та інфляційних у розмірі 32 867,48 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» на користь «ДТЕК Київські Електромережі» заборгованості з активної електричної енергії у розмірі 321 475,11 грн., заборгованості з реактивної електричної енергії у розмірі 1 634,09 грн., пені у розмірі 32 507,29 грн., 3% річних у розмірі 9 884,29 грн. та інфляційних у розмірі 32 867,48 грн.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» (03022, м. Київ, провулок Коломийський, будинок 17/31-А, приміщення 813; ідентифікаційний код 37674241) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, будинок 20; ідентифікаційний код 41946011) заборгованість з активної електричної енергії у розмірі 321 475 (триста двадцять одна тисяча чотириста сімдесят п`ять) грн. 11 коп., заборгованість з реактивної електричної енергії у розмірі 1 634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 09 коп., пеню у розмірі 32 507 (тридцять дві тисячі п`ятсот сім) грн. 29 коп., 3% річних у розмірі 9 884 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 29 коп., інфляційні у розмірі 32 867 (тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят сім) грн. 48 коп. та судовий збір у розмірі 5 975 (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) грн. 52 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий