Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/502/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання В`юненко І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯАГРОЗАХИСТ" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коваліс" (34657, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Хмелівка, вул. Набережна, буд. 54, ) про стягнення заборгованості у сумі 57 888 грн. 07 коп.

Представники учасників справи:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯАГРОЗАХИСТ" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коваліс", в якому просить, посилаючись на ст.ст. 193, ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 230, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, 629, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 7, 171, 176, ч. 1, 3 ст. 247, ч. 1 ст. 249 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) стягнути заборгованість у сумі 57 888 грн. 07 коп. (з яких основний борг у розмірі 36 872 грн. 68 коп., пеня у розмірі 9 849 грн. 34 коп. та 3 % річних у розмірі 11 166 грн. 05 коп.).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Коваліс" договору № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/502/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.08.2019 року.

12 серпня 2019 року судом встановлено, що представники учасників справи в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 12.08.2019 року розгляд справи по суті відкладено в межах строку, встановленого ГПК України, на "28" серпня 2019 р. на 16:15 год.

28.08.2019 року в судове засідання учасники провадження не з`явились.

Від відповідача повернувся конверт з поштовим поверненням за зазначенням причин повернення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

При цьому, ухвала суду від 12.08.2019 року направлялась на адресу відповідача, зазначену Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: (34657, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Хмелівка, вул. Набережна, буд. 54). Будь-якої іншої адреси для листування з Товариством з обмеженою відповідальністю "Коваліс" господарському суду Рівненської області не відомо. Попередня ухвала суду у даній справі, зокрема, від 23.07.2019 року, направлена відповідачеві на зазначену адресу та останнім не отримана з тих же причин.

Згідно ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, господарським судом вчинено всі можливі заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання.

Отже, неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем є наслідками діяння (бездіяльності) Товариства з обмеженою відповідальністю "Коваліс" щодо її належного отримання.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коваліс" вважається повідомленим про призначене судове засідання суду належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач у справі проявив протиправну процесуальну бездіяльність, тому судове засідання з розгляду справи по суті 28.08.2019 року проводиться за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 28.08.2019 року, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коваліс" було укладено Договір купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року. (том1, а.с. 13-15)

Згідно якого ТОВ "Коваліс" набуло у власність Товар (засоби захисту рослин, насіння) та взяло на себе зобов`язання щодо розрахунку (оплати) за нього.

Пунктом 3.1. розділу 3 Договору купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року визначено, що "Товар по даному Договору продається на умовах здійснення часткової передоплати та/або товарного кредиту (відстрочення кінцевого розрахунку). Умови оплати відповідної партії Товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (ях) до Договору".

Так, на підтвердження виконання умов Договору позивачем залучено до матеріалів справи Специфікацію № 1 від 11.06.2018 року, загальна сума 36 872,68 грн. (а.с.32), Рахунок на оплату №7432 від 11.06.2018 року (а.с.16), Видаткова накладна №11-00187 від 13.11.2018 року (а.с. 17) та Товарно-транспортну накладну №Р11-00187 від 13.11.2018 р. (а.с.18).

Станом на 03.07.2019 року Покупець прострочив оплату та не провів повний розрахунок по таких специфікаціях (додатках) та видаткових накладних до Договору купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від11.06.2018року :

- Специфікація № 1 від 11.06.2018 року, загальна сума 36 872,68 грн. Схема оплати - 20/80.

Строк оплати відповідно до специфікації 20% - на суму 7 374,54 грн. до 12.06.2018 року.

Строк оплати відповідно до специфікації 80% - на суму 29 498,14 грн. до 01.11.2018 року.

Проте, відповідач у відповідності до зазначених документів та Договору своїх зобов`язань не виконав. Станом на 03.07.2019р. заборгованість складає 36 872,68 грн.

Кількість днів прострочення на суму 7 374,54 грн. (з 12.06.2018 року по 03.07.2019 року) - 387 Кількість днів прострочення на суму 29 498,14 грн. (з 01.11.2018 року по 03.07.2019 року) - 245

Рахунок на оплату №7432 від 11.06.2018 року, Видаткова накладна №11-00187 від 13.11.2018 року, Товарно-транспортна накладна №Р11-00187 від 13.11.2018 року.

Таким чином, Відповідачем не проведено оплату за Товар отриманий по Договору купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року на загальну суму -36 872,68 грн.

Пунктом 5.4. розділу 5 Договору купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року визначено, що за порушення строків оплати, встановлених Договором та/або специфікаціями до нього, Покупець у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати Товару сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день простроченого платежу".

Пунктом 5.5. розділу 5 Договору купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року визначено, що Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України і встановлюють її в 25 % річних від несплаченої загальної вартості Товару протягом 90 календарних днів з дати, коли Товар повинен бути сплачений Покупцем та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 90 календарних днів до дня повної оплати.

Пунктом 5.7. розділу 5 Договору купівлі-продажу № 06-02-Л-ЧП від 11.06.2018 року визначено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань припиняється через 3 роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконане. Строк позовної давності за Договором становить 3 (три) роки.

Враховуючи викладене вище та у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань по оплаті згідно Договору, позивачем проведено нарахування сум неустойки (пені) та річних відсотків, а саме: 9 849,34 грн. пені та 11 166,05грн. річних відсотків.

Доказів оплати поставленого товару на суму 36 872,68 грн. відповідач суду не надав, відтак, суд приходить до висновку, що станом на час розгляду справи за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 36 872,68 грн. за поставлений товар.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

З наведених норм матеріального права, які регулюють наслідки порушення зобов`язання, вбачається право кредитора здійснити нарахування % річних та пені за неналежне виконання боржником грошового зобов`язання.

Суд, перевіривши наявність підстав для нарахування річних відсотків та пені, виходячи з фактичних обставин справи, здійснив власний розрахунок та встановив, що розрахунок заборгованості та штрафних санкцій є вірним, а саме: 36 872,68 грн. - основного боргу; 11 166,05 грн. - річних відсотків; 9 849,34 грн. - пені.

Отже, за результатами з`ясування обставин, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 36 872,68 грн. - основного боргу; 11 166,05 грн. - річні відсотки; 9 849,34 грн. - пені.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст.129 ГПК України покладаються на відповідача.

Разом з цим, як вбачається із платіжного доручення № 576 від 05.07.2019р. позивачем справлено судовий збір у розмірі 2 007,00 грн., коли у відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (1921,00 грн.), в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, отже згідно ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1921,00 грн.

При цьому, суд звертає увагу позивача на той факт, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" останній не позбавлений можливості звернутись до суду із клопотанням про повернення судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯАГРОЗАХИСТ" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коваліс" (34657, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Хмелівка, вул. Набережна, буд. 54, ) про стягнення заборгованості у сумі 57 888 грн. 07 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коваліс" (34657, Рівненська обл., Березнівський р-н, с. Хмелівка, вул. Набережна, буд. 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОДІЛЛЯАГРОЗАХИСТ" (21029, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122, ) 36 872,68 грн. - основного боргу; 11 166,05 грн. - річних відсотків; 9 849,34грн. - пені; 1921,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2019 року.

Суддя Заголдна Я.В.