ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.08.2019 Справа № 905/866/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства Ергане до Приватного акціонерного товариства Металургіний комбінат Азовсталь про стягнення заборгованості за договором підряду №2019/10ск від 24.10.2018р. в загальному розмірі 2 166 857,91 грн

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явились

від відповідача - не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство Ергане звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства Металургіний комбінат Азовсталь про стягнення заборгованості за договором підряду №2019/10ск від 24.10.2018 в загальному розмірі 2 166 857,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором підряду №2019/10ск від 24.10.2018. зазначає, що відповідач не сплатив заборгованість у розмірі 2025934, 80 грн за 17 рахунками, акти виконаних робіт за якими підписані.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.05.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Донецької області закрито підготовче провадження у справі №905/866/19 та призначено розгляд справи по суті на 28.08.2019 року

28.08.2019 у судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

У своїх запереченнях відповідач зазначає, що на момент звернення до суду у Позивача ще не виникло право на судовий захист, оскільки його право на отримання грошових коштів Відповідачем не порушено.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз`яснено, що у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку ст.ст.80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2018 року між приватним підприємством «Ергане» (надалі Позивач, Підрядник) та приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (надалі Відповідач, Замовник) було укладено договір підряду № 2019/10ск від (надалі Договір) згідно якого Замовник (відповідач) доручив підряднику (позивачу) виконати роботи.

Підрядник зобов`язується за завданням Замовника у відповідності до умов цього Договору виконати роботи передбачені графіком проведення ремонтів на ПАТ «МК «Азовсталь», договірними цінами та /або заявками (п.1.1).

Замовник зобов`язується прийняти та оплатити (якщо інше не передбачено положеннями даного договору) виконані Підрядником роботи (1.2).

Вартість, вид та обсяг усіх робіт, виконаних по Договору, визначаються договірними цінами, які містять посилання на даний договір та є його невідємною частиною (2.1).

Пунктом 4.1.1 Договору встановлено, що розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт проводиться Замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, зазначений у даному договорі, впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з дати акцепту рахунка Підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Рахунок надається Підрядником не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

У відповідності до п. 16.2 Договору Замовник у випадку порушення строків оплати виконаних робіт, сплачує пеню у розмірі 0,5% від вартості виконаних та неоплачених робіт за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Цей Договір набирає сили з моменту підписання його Сторонами та діє до 31.12.2019 року, а в частині гарантійних зобов`язань та санкцій за їх порушення до закінчення гарантійного строку (п.18.1).

Договір підписаний уповноваженими особами та засвідчений печатками Сторін.

На виконання умов договору ПП «Ергане» виконало роботи з капітального ремонту устаткування ТЛЦ ПРАТ «МК «Азовсталь»:

- в грудні 2018 за актом № 2915 на суму 947874 грн з ПДВ;

- в грудні 2018 за актом № 2915 на суму 301586,40 грн з ПДВ;

- в січні 2019 за актом № 5340, 5341, 5342, 5343, 5344, 5345, 5346, 5347, 5348 на суму 271530 грн з ПДВ;

- в січні 2019 за актом № 7294, 7295, 7296 на суму 24992,40 грн з ПДВ;

- в січні 2019 за актом № 5349, 5350, 5351, 5352, 5353, 5345, 5354, 5355, 5356 на суму 174399,60 грн з ПДВ;

- в січні 2019 за актом № 5357 на суму 180589,20 грн з ПДВ;

- в лютому 2019 за актом № 24 на суму 216624 грн з ПДВ;

- в лютому 2019 за актом № 25, 26, 27 на суму 24992,40 грн з ПДВ;

- в лютому 2019 за актом № 28, 29, 30, 31, 32, 33 на суму 168508,80 грн з ПДВ;

- в лютому 2019 за актом № 41,42,43 на суму 102303,60 грн з ПДВ;

- в лютому 2019 за актом № 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40 на суму 114111,60 грн з ПДВ;

- в лютому 2019 за актом № 44 на суму 60675,60 грн з ПДВ;

- в березні 2019 за актом № 45 на суму 216392,40 грн з ПДВ;

- в березні 2019 за актом № 46 ,47, 48, 49, 50, 51 на суму 168276,00 грн з ПДВ;

- в березні 2019 за актом № 52, 53, 54 на суму 102823,20 грн з ПДВ;

- в березні 2019 за актом № 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 на суму 114111,60 грн з ПДВ;

- в березні 2019 за актом № 62 на суму 60612 грн з ПДВ;

- в березні 2019 за актом № 63,64,65 на суму 24992,40 грн з ПДВ;

За наслідком проведених робіт сторони склали Акти приймання виконаних підрядних робіт за грудень 2018 - березень 2019, які підписані уповноваженими особами ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» на загальну суму 3275395,20 грн без заперечень та зауважень.

Згідно доводів Позивача, після двостороннього підписання кожного із зазначених актів приймання-передачі виконаних робіт, Підрядник передав Замовнику відповідні рахунки-фактури №№1-4 від 28.01.2019, №№5-10 від 28.02.2019 та №№12-17 від 25.03.2019 по договору підряду №2019/10ск від 24.10.2018 на загальну суму 3275395,20 грн.

Позивач стверджує, що Замовник в обумовлений Договором строк кошти за виконані роботи Підряднику в повному обсязі не сплатив, чим порушив свої грошові зобов`язання.

26.04.2019 позивач засобами поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта» направив на адресу ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» претензією з вимогою про сплату боргу на суму 2025934,80грн.(том 2, а.с.51-152)

За доводами позивача, вказана претензія залишена без задоволення.

Неналежне виконання грошових зобов`язань по Договору 2019/10ск зумовила ПП «Ергане» для звернення до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» основного боргу у сумі 2 025 934,80грн., інфляційних втрат 29960,69 грн., 3% річних 8535,57 грн. та пені 102426,85 грн.

ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» проти позову заперечувало з наступних підстав.

1. Стосовно вимог про стягнення заборгованості:

24.10.2018 між ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» та ПП «Ергане» укладено договір підряду №2019/10ск.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що вартість, вид та обсяг усіх робіт, виконаних за договором, визначається договірними цінами, які мають посилання на даний договір та є його невід`ємною частиною.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у певний строк.

Строком є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки. Згідно зі статтями 251, 253 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так, статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Пунктом 4.1.1 Договору встановлено, що розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт проводиться Замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, зазначений у даному договорі, впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з дати акцепту рахунка Підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Рахунок надається Підрядником не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

Відповідач зазначає, що із наданих позивачем документів вбачається, що копії рахунків-фактур №№1-4 від 28.01.2019, №№5-10 від 28.02.2019 та №№12-17 від 25.03.2019 по договору підряду №2019/10ск від 24.10.2018 на загальну суму 2 025 934,80грн., не містять акцепту ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ». Тому відповідач вважає, що ПП «Ергане» не обгрунтувало початок перебігу строку виконання зобов`язання, зазначений у позові.

Відповідач стверджує, що зазначені рахунки-фактури було отримано Відповідачем разом із претензією лише 26.04.2019, що підтверджується роздруківкою із сайту Укрпошти, отже обов`язок по сплаті виконаних робіт розпочав перебіг 27.04.2019 та сплине лише 25.06.2019.

Згідно доводів відповідача, на момент звернення до суду у Позивача ще не виникло право на судовий захист, оскільки його право на отримання грошових коштів Відповідачем не порушено.

Виходячи із викладеного, відповідач вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів які свідчать про прострочення ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» своїх грошових зобов`язань по договору підряду №2019/10ск від 24.10.2018 у сумі 2 025 934,80грн.

Відповідач вважає, що строк виконання зобов`язання по рахункам- фактурам №№1-4 від 28.01.2019, №№5-10 від 28.02.2019 та №№12-17 від 25.03.2019 по договору підряду №2019/10ск від 24.10.2018 на загальну суму 2 025 934,80грн. ще не настав, тому відсутні підстави для нарахування 3 % річних, пені та інфляції.

Відповідач також звернувся до суду із заявою про зменшення суми штрафних санкцій на 90 % обґрунтовуючи свої доводи тим, що згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції і термінів її проведення» визначено, що Донецька і Луганська області (без винятків) входять до території проведення АТО з 07.04.2014 р. Крім того, м. Маріуполь віднесене до території проведення антитерористичної операції згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Відповідно, м. Маріуполь (місце знаходження та реєстрації ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ») є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція. Вказана обставина значно ускладнила ведення господарської діяльності ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ». Зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення - основного джерела постачання сировини, ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» опинився перед загрозою зупинки. З метою забезпечення виробничого процесу, та стабілізацією обсягів виробництва ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» був змушений нести додаткові витрати на забезпечення доставки сировини та відправки вантажів іншими способами.

З врахуванням проблем в регіоні, пов`язаних з проведенням військових дій, ускладнилася логістика поставок. Зокрема, ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» був здійснений перехід на поставку сировини більш дорогим морським транспортом замість залізничного, у виробництві стало використовуватися більш дороге імпортне вугілля через неможливість забезпечення українським вугіллям, що знаходиться на тимчасово неконтрольованій державою території.

Збільшилися відстані маршруту перевезення залізничним транспортом. Так наприклад, за колишньою схемою маршруту доставки сировини на ПРАТ «МК«АЗОВСТАЛЬ» (ст.Сартана) через ст. Ясинувата з АКХЗ (ст. Авдіївка) тарифне відстань становила 148 км і провізна плата щомісяця складала близько 6 мільйонів грн. без ПДВ. При перевезенні коксу, на теперішній час, за фактичною відстанню 419 км через ст.Камиш-Зоря залізничний тариф щомісячна становить понад 10 мільйонів грн. без ПДВ. Таким чином, різниця по залізничному тарифу тільки за перевезення коксу з АКХЗ (ст. Авдіївка) складає помісячно додаткових 4 мільйонів грн. без ПДВ.

Внаслідок чого, тільки за перевезення залізничним транспортом ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» вимушено нести витрати по сплаті додаткових сум залізничного тарифу у розмірі 20 000 000,00 грн. помісячно.

30.04.2018 року Указом Президента України "Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 року операцію об`єднаних сил.

Станом на теперішній час операція об`єднаних сил триває.

Вказані виняткові обставини суттєво вплинуло на фінансовий стан Відповідача, так станом на 30.06.2018 р дебіторська заборгованість підприємств-контрагентів склала 44 828 309 тис. грн.

Здійснення господарської діяльності на території АТО, ООС (знаходження в безпосередній близькості від лінії зіткнення) та заборгованість контрагентів перед ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» негативно впливають на можливість достатньої мірою забезпечити виробничий процес, викликає падіння обсягів виробництва та показників прибутку.

У І кварталі 2019 р. ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» отримало збитки у розмірі 1 667 378 тис. грн., що підтверджується звітом про фінансові результати ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» за І квартал 2019.

На підставі вищевикладеного ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» просить суд зменшити суму штрафних санкцій на 90 %.

Спірні правовідносини що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а також умовами Договору 2019/10ск від 24.10.2018.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору підряду (виконання робіт), згідно якого, в силу ст. 837 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною першою та третьою статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Згідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Матеріали справи не містять доказів того, що при прийнятті підрядних робіт по Договору 2019/10ск Замовником були виявлені будь-які недоліки якості робіт, стану їх виконання чи якості використаних при ремонті матеріалів.

Акти здачі-приймання робіт за січень, лютий, березень 2019 року на суму 2025934,80грн. підписані уповноваженими особами Замовника без будь-яких заперечень та застережень, засвідчень печатками Сторін, штампами відділу ремонтів та товстолистового цеху ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».

Однак, в супереч умовам Договору Відповідач оплати по Актам здачі-приймання робіт за січень, лютий, березень 2019 року на суму 2025934,80грн. не здійснив.

Обґрунтовуючи свою відмову у сплаті позивачу коштів за виконану роботу, відповідач повідомив, що рахунки-фактури №№1-4 від 28.01.2019, №№5-10 від 28.02.2019 та №№12-17 від 25.03.2019 по договору підряду №2019/10ск від 24.10.2018 на загальну суму 2025934,80грн. ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» не акцептувались, тому підстави для проведення остаточного розрахунку з Підрядником відсутні.

Проте, суд не погоджується з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.536 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.1.1 Договору встановлено, що розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт проводиться Замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, зазначений у даному договорі, впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з дати акцепту рахунка Підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Рахунок надається Підрядником не пізніше 2-го числа місяця, наступного за місяцем виконання робіт.

В спростування доводів відповідача, матеріали справи містять акцептовані Замовником рахунки, виставлені Підрядником за виконані по спірному Договору роботи за січень, лютий, березень 2019 року, а саме (том 2, а.с.209):

№ 1 від 28.01.2019р. на суму 271530,00грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.01.2019;

№ 2 від 28.01.2019р. на суму 24992,40грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.01.2019;

№ 3 від 28.01.2019р. на суму 174399,60грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.01.2019;

№ 4 від 28.01.2019р. на суму 180589,20грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.01.2019;

№ 5 від 28.02.2019р. на суму 216624,00грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019;

№ 6 від 28.02.2019р. на суму 24992,40грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019;

№ 7 від 28.02.2019р. на суму 168508,80грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019;

№ 8 від 28.02.2019р. на суму 102303,60грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019;

№ 9 від 28.02.2019р. на суму 114111,60грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019;

№ 10 від 28.02.2019р. на суму 60675,60грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019;

№ 12 від 25.03.2019р. на суму 216392,40грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 25.03.2019;

№ 13 від 25.03.2019р. на суму 168276,00грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 25.03.2019;

№ 14 від 25.03.2019р. на суму 102823,20грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 25.03.2019;

№ 15 від 25.03.2019р. на суму 114111,60грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 25.03.2019;

№ 16 від 25.03.2019р. на суму 60612,00грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 25.03.2019;

№ 17 від 25.03.2019р. на суму 24992,40грн прийнято до сплати ПрАТ «Азовсталь» 25.03.2019.

Проте, вказані рахунки відповідачем не оплачені, внаслідок чого загальна заборгованість за основним зобов`язанням за січень, лютий, березень 2019 року склала 2025934,80грн.

Приймаючи до уваги, що позивачем надані достатні та допустимі докази, які свідчать про виконання ним підрядних робіт по Договору 2019/10ск за спірний період на загальну суму 2025934,80грн. та доведено факт порушення відповідачем грошових зобов`язань в частині розрахунку за ці роботи, суд вважає, що вимоги ПП «Ергане» про стягнення з ПрАТ «Азовсталь» суми основного боргу у розмірі 2025934,80грн. підлягають задоволенню як правомірні та обґрунтовані.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов`язання тягне за собою обов`язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов`язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1.1 Договору встановлено, що розрахунок за виконані роботи у розмірі вартості виконаних робіт проводиться Замовником після підписання двостороннього акту приймання-передачі виконаних робіт шляхом сплати грошових коштів на поточний рахунок Підрядника, зазначений у даному договорі, впродовж 60 (шістдесяти) календарних днів з дати акцепту рахунка Підрядника, виставленого на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Керуючись нормами цієї статті позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних на загальну суму 8535,57 грн., а саме:

за січень 2019 у сумі 5 033,59 грн. нарахованих на суму боргу - 651511,2грн. за період з 26.02.2019 по 31.05.2019;

за лютий 2019 у сумі 3 501,98 грн. нарахованих на суму боргу 687 216,00грн.. за період з 30.03.2019 року по 31.05.2019р..

Як вже було зазначено судом, рахунки фактури на оплату Актів приймання виконаних підрядних робіт за січень 2019 на загальну суму 651511,2грн. акцептовані ПрАТ «Азовсталь» 28.01.2019, а за лютий 2019 на загальну суму 687 216,00грн. акцептовані ПрАТ «Азовсталь» 28.02.2019

Приймаючи до уваги умови пункту 4.1.1 Договору, Замовник мав оплатити Акти за січень 2019 року до 29.03.2019, та Акти за лютий 2019 року до 29.04.2019.

Згідно штемпеля «Укрпошти» на конверті, ПрАТ «Азовсталь» направив позовну заяву до господарського суду 07.05.2019.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

У відповідності до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач не обґрунтував свого розрахунку в частині зазначення кінцевою датою нарахувань 31.05.2019. В той же час, відповідач щодо такого розрахунку заперечував стверджуючи, що на час звернення ПП «Ергане» до суду, його право в частині розрахунків після 07.05.2019 порушено не було, тому не може бути захищено судом на майбутнє.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивач, звернувшись до суду за захистом своїх порушених 07.05.2019, безпідставно зазначив у розрахунках 3% річних, інфляційних та пені кінцевою датою нарахування 31.05.2019.

Таким чином, обґрунтованим вважається розрахунок 3% річних по простроченим зобов`язанням ПрАТ «Азовсталь» за січень 2019 року за період з 30.03.2019 по 07.05.2019 та за лютий 2019 року за період з 30.04.2019 по 07.05.2019.

Здійснивши розрахунок за вказані періоди, суд вважає до стягнення з ПрАТ «Азовсталь» за прострочення відповідачем грошового зобов`язання за січень 2019 року підлягає сума 3% річних у розмірі 2088,41 грн. та за лютий 2019 року 451,87 грн., що загалом складає 2540,28 грн.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати на загальну суму 29960,69, а саме:

за січень 2019 у сумі 17 590,80 грн. нарахованих на суму боргу - 651511,2грн. за період з 26.02.2019 по 31.05.2019;

за лютий 2019 у сумі 12 369,89 грн. нарахованих на суму боргу 687 216,00грн. за період з 30.03.2019 року по 31.05.2019.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України період нарахування інфляційної індексації визначається всім часом прострочення грошового зобов`язання.

Початок відліку (момент прострочення) періоду прострочення відповідної суми грошового зобов`язання, що становить базу нарахування (перший множник) у відповідності до ст.253 Цивільного кодексу України є наступний після визначеної (кінцевої) дати платежу день.

Кінець відліку періоду прострочення є день, що передує дню, в якому відбулося погашення/припинення відповідного грошового зобов`язання, оскільки з урахуванням п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою - тобто день погашення визначає термін припинення відповідного зобов`язання у розумінні ч.2 ст.251 Цивільного кодексу України (як вказано в п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. - день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань).

Кількість місячних індексів інфляційної індексації в межах визначеного з урахуванням пп. а) та б) проміжку часу (перемноження яких між собою утворюють сукупний коефіцієнт другий множник), визначається кількістю цілих місяців, впродовж яких існувала непогашеним відповідна сума грошового зобов`язання тобто починаючи з наступного, за місяцем дати початку відліку періоду, і завершуючи місяцем, що передує місяцю, в якому відбулося погашення. Суд наголошує на принциповості врахування індексів виключно за цілі місяця існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п.6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистки №265 від 27.07.2007р. однозначно випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Означений висновок узгоджується із правовою позицією з цього приводу, сформульованою Верховним Судом у постанові №910/9938/17 від 10.10.2018р.

Приймаючи до уваги умови пункту 4.1.1 Договору, Замовник мав оплатити Акти за січень 2019 року до 29.03.2019, та Акти за лютий 2019 року до 29.04.2019.

Як вже було зазначено судом, позивач, звернувшись до суду за захистом своїх порушених 07.05.2019, безпідставно зазначив у розрахунках інфляційних втрат кінцевою датою нарахування 31.05.2019.

Отже, простроченими грошовими зобов`язаннями ПрАТ «Азовсталь» за січень 2019 року є період з 30.03.2019 по 07.05.2019 та за лютий 2019 року є період з 30.04.2019 по 07.05.2019.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що розрахунок інфляційної індексації за борговим зобов`язаннями за цілі місяці існування прострочення суми можливий по зобов`язанням відповідача лише за січень 2019 року за період з 01.04.2019 по 30.04.2019 року.

Здійснивши розрахунок інфляційних втрат по на боргу у сумі 651511,2грн. за січень 2019 року за період з 01.04.2019 по 30.04.2019, суд встановив що до стягнення з ПрАТ «Азовсталь» підлягає сума інфляційних нарахувань у розмірі 6515,11 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені.

За змістом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013р. визначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування.

Пунктом 16.2 Договору встановлено, що Замовник сплачує пеню у розмірі 0,5% за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Керуючись умовами пункту 16.2 Договору позивач просить стягнути з відповідача пеню на загальну суму 102427,85 грн. а саме:

за січень 2019 у розмірі 60 403,12грн. нараховану на суму боргу - 651511,2грн.. за період з 26.02.2019 по 31.05.2019;

за лютий 2019 у розмірі 42023,73грн. нараховану на суму боргу 687 216,00грн.. за період з 30.03.2019 року по 31.05.2019.

За наслідком дослідження вищезазначених обставин суд дійшов висновку, що обґрунтованим є розрахунок пені по простроченим зобов`язанням ПрАТ «Азовсталь» за січень 2019 року за період з 30.03.2019 по 07.05.2019 та за лютий 2019 року за період з 30.04.2019 по 07.05.2019.

Здійснивши розрахунок за вказані періоди у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, суд вважає що до стягнення з ПрАТ «Азовсталь» за прострочення відповідачем грошового зобов`язання за січень 2019 року підлягає пеня у розмірі 24846,67 грн. та за лютий 2019 року 5271,79 грн., що загалом складає 30118,46 грн.

Щодо заяви ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» про зменшення суму штрафних санкцій на 90 %.

Обгрунтовуючи вимоги свого клопотання відповідач зазначив, що згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ № 33/6/а від 07.10.2014 р. «Про визначення районів проведення антитерористичної операції і термінів її проведення» визначено, що Донецька і Луганська області (без винятків) входять до території проведення АТО з 07.04.2014 р. Крім того, м. Маріуполь віднесене до території проведення антитерористичної операції згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» Відповідно, м. Маріуполь (місце знаходження та реєстрації ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ») є населеним пунктом, в якому проводилась антитерористична операція. Вказана обставина значно ускладнила ведення господарської діяльності ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ».

Зокрема, у результаті порушення залізничного сполучення - основного джерела постачання сировини, ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» опинився перед загрозою зупинки. З метою забезпечення виробничого процесу, та стабілізацією обсягів виробництва ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» був змушений нести додаткові витрати на забезпечення доставки сировин

30.04.2018 року Указом Президента України "Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України, та згідно Наказу Президента України «Про початок операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» розпочато з 14:00 30.04.2018 року операцію об`єднаних сил.

Станом на теперішній час операція об`єднаних сил триває.

Вказані виняткові обставини дуже суттєво вплинуло на фінансовий стан Відповідача. Так, за І кварталі 2019. ПРАТ «МК «АЗОВСТАЛЬ» отримало збитки у розмірі 1 667 378 тис. грн.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положеннями статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесені до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини першої статті 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

У судовому засіданні встановлено, що Приватне підприємство «Ергане», як і ПрАТ «Азовсталь» зареєстроване у місті Маріуполь та здійснює свою господарську діяльність в регіоні, пов`язаному з проведенням військових дій.

Проте, зазначені обставини не завадили йому, як Підряднику виконати роботи передбачені Договором №2019/10ск.

Матеріали справи не містять доказів того, що при прийнятті підрядних робіт по цьому Договору Замовником були виявлені будь-які недоліки якості робіт, стану їх виконання чи якості використаних при ремонті матеріалів.

Акти здачі-приймання робіт за січень, лютий, березень 2019 року на суму 2025934,80грн. підписаний Замовником без будь-яких заперечень та застережень.

Однак, Відповідач свої грошові зобов`язання не виконав. Претензія ПП «Ергане» була залишена відповідачем без задоволення.

Обґрунтовуючи під час розгляду справи №905/866/19 свою відмову у сплаті позивачу коштів за виконану роботу, відповідач зазначив лише одну підставу - рахунки-фактури №№1-4 від 28.01.2019, №№5-10 від 28.02.2019 та №№12-17 від 25.03.2019 по договору підряду №2019/10ск від 24.10.2018 на загальну суму 2025934,80грн. Замовником не акцептувались, тому підстави для проведення остаточного розрахунку з Підрядником відсутні.

В той же час, у судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Замовник отримав та акцептував вказані рахунки, тому у відповідності до пункту 4.1.1 Договору та приписів Цивільного та Господарського кодексів України мав здійснити розрахунок з Підрядником.

Не маючи зауважень до виконаної Підрядником роботи, отримавши послугу на суму 2025934,80грн. та використовуючи її здобутки у своїй наслідки господарській діяльності, ПрАТ «Азовсталь» за період з дати отримання претензії до дати прийняття рішення у цій справі не здійснило навіть часткового розрахунку з позивачем.

Таким чином, внаслідок порушення грошового зобов`язання Змовником по спірному Договору, ПП «Ергане» не досяг очікуваних результатів від господарської діяльності.

З огляду на те, що відповідачем не доведено, що причинами прострочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею, на переконання суду зменшення штрафних санкцій застосованих до ПрАТ «Азовсталь» не може відповідати критеріям розумності та справедливості.

ПрАТ «Азовсталь» не доведено, що застосування до боржника заходів у вигляді стягнення пені, можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини та керуючись положеннями статей 3, 551 ЦК України, статті 233 ГК України, суд відмовляє ПрАТ «Азовсталь» у задоволенні заяви про зменшення суми штрафних санкцій.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача повному обсязі, отже позовні вимоги приватного підприємства «Ергане» про стягнення з приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь заборгованість в сумі 2 166 857,91грн. підлягають частковому задоволенню.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Приватного підприємства Ергане до Приватного акціонерного товариства Металургіний комбінат Азовсталь про стягнення заборгованості за договором підряду №2019/10ск від 24.10.2018р. в загальному розмірі 2 166 857,91 грн - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Металургіний комбінат Азовсталь (87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вул Лепорського , будинок 1, ) на користь Приватного підприємства Ергане (87505, Донецька обл., місто Маріуполь, вул.. Граверна, будинок 1, ):

- суму основного боргу у розмірі 2025934,80 грн.,

- 3% річних у розмірі 2540,28 грн.

- інфляційні нарахування у розмірі 6515,11 грн.

- пеню у розмірі 30118,46 грн.

- витрати на сплаті судового збору у розмірі 30976,63 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 28 серпня 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 30 серпня 2019 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов