ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Справа№ 920/704/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Ткаченко О.О. довіреність № 1-1161 від 06.06.19

від відповідача: Богдан С.В. довіреність № 007.1Др-70-0519 від 14.05.19

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Сумигаз»

на рішення Господарського суду Сумської області від 19.02.2019

у справі №920/704/18 (суддя О.Ю. Соп`яненко)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної

системи «Сумигаз»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Національна комісія, що здійснює державне регулювання

у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ

про визнання Договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 укладеним (в редакції позивача)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Сумигаз» про визнання Договору транспортування природного газу № від 01.08.2018 укладеним (в редакції позивача).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на адресу відповідача був надісланий договір на транспортування природного газу № від 01.08.2018 у двох примірниках, один з яких підписаний позивачем. Договір складений у відповідності до типової форми договору транспортування природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2497. Відповідач запропонований позивачем договір підписав з протоколом розбіжностей, запропонувавши змінити п. 9.3. Позивач не погодився з умовами договору, запропонованими відповідачем, оскільки вони змінюють істотні умови та зміст типового договору, що суперечить положенням пункту 4 абзацу 4 статті 179 Господарського кодексу України.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що між сторонами вже діє договір про транспортування природного газу № від 17.12.2015, водночас, відповідач не заперечує щодо внесення змін до даного договору, або укладення нового договору. Проте, зазначав, що Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій на компенсацій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, втратив чинність з 01.01.2018 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 №951, тому посилання на нього у запропонованому позивачем договорі є безпідставним. За доводами відповідача, зазначення у договорі діючого Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, є конкретизацією умов договору, що не суперечить вимогам законодавства та не впливає на предмет договору.

Рішенням Господарського суду Сумської області області від 19.02.2019 року по справі №920/704/18 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено. Визнано укладеним Договір про транспортування природного газу № від 01.08.2018 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" в редакції, що відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 1762,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 19.02.2019 року по справі №920/704/18 та прийнят нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Також, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" просить поновити строк для апеляційного оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2019 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Власов Ю.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та поновлено Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження та розгляд справи призначено на 15.05.2019 року.

24.04.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області області від 19.02.2019 року по справі №920/704/18 без змін.

13.05.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення у справі.

Розпорядженням № 09.1-08/1271/19 Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р., у зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л. суддею Верховного Суду, відповідно до Указу Президента № 195/2019 від 07.05.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/704/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 920/704/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф, Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 року справу № 920/704/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розпорядженням № 09.1-08/1281/19 Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 р., у зв`язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи № 920/704/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 920/704/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф, Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 року справу № 920/704/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 920/704/18 до 12.06.2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 08.07.2019 року.

Розпорядженням № 09.1-08/1915/19 Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019 р. для розгляду справи № 920/704/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 року прийнято справу № 920/704/18 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Пономаренко Є.Ю., Пашкіна С.А., розгляд справи призначено на 21.08.2019 року.

15.07.2019 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі №920/704/18.

Розпорядженням № 09.1-08/2933/19 Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Пономаренка Є.Ю, у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 р. для розгляду справи № 920/704/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Зубець Л.П., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 року справу № 920/704/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просили у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлено, що 21.08.2019р. представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" із пропозицією укласти договір транспортування природного газу № від 01.08.2018 року (далі - Договір) надіславши відповідачу два примірника Договору (один з яких підписаний позивачем), складений у відповідності до типової форми договору транспортування природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Відповідач направив на адресу позивача лист від 08.08.2018 року №Sm03.2-Сл-3747-0818, разом з підписаним договором транспортування природного газу від 01.08.2018 року № та протоколом розбіжностей до нього від 08.08.2018.

Як вбачається із протоколу розбіжностей до договору транспортування природного газу, АТ "Укртрансгаз" (оператор) та ПАТ "Сумигаз" (замовник) склали протокол розбіжностей про наступне.

Зокрема, в редакції оператора (позивача) п. 9.3. Договору транспортування природного газу в такій редакції:

"У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного - газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного - газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газотранспортної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій на компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період".

У свою чергу у редакції замовника (відповідача) пункт 9.3. Договору транспортування природного газу викладено в наступній редакції:

"У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту.

Оплата вартості щодобових небалансів оператором газотранспортної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року № 256, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що договір про транспортування природного газу № від 01.08.2018 підлягає укладенню в редакції, що відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Між сторонами склалися переддоговірні відносини, що стосуються транспортування природного газу. Спір у справі стосується розбіжностей, що виникли при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору, сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірника протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, у цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, протокол розбіжностей від 08.08.2018, отриманий позивачем 20.08.2018

За приписами ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а уповноважена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 3 ст. 179 ГК України передбачає, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначено Законом України "Про ринок природного газу".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором (НКРЕКП, п. 32 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу").

Статтею 33 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що оператор газотранспортної системи розробляє кодекс газотранспортної системи за результатами консультацій з суб`єктами ринку природного газу та подає його Регулятору на затвердження. Після затвердження кодексу газотранспортної системи Регулятором оператор газотранспортної системи розміщує його на своєму веб-сайті.

Відповідно до п. 5 Кодексу газотранспортної системи договір транспортування - договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Замовник послуг транспортування - юридична особа або фізична особа - підприємець, яка на підставі договору транспортування, укладеного з оператором газотранспортної системи, замовляє одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування).

Згідно з п. 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування. Одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Згідно із пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 взаємовідносини між оператором ГТС (оператором газотранспортної системи) та оператором ГРМ (оператором газорозподільної системи), пов`язані з прийманням-передачею природного газу в точках виходу з ГТС до ГРМ, регулюються укладеним між ними договором на транспортування природного газу, який укладається за формою Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2497, технічною угодою (за необхідності) та відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 649 Цивільного кодексу України розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Виходячи із змісту зазначених норм та принципу свободи договору, колегія суддів дійшла висновку, що переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна із сторін ухиляється від його укладення та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов. При цьому, можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов`язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно з ч. 1 ст. 630 Цивільного кодексу України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що спірний договір між сторонами повинен укладатись на основі типового договору, сторони не можуть відступати від його змісту, однак, вправі конкретизувати його умови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до відповідача з пропозицією укласти договір, конкретизував зміст абзацу 2 п 9.3 договору, вказавши, що оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Типовий договір передбачає, що оплата здійснюється за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

Водночас, постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій) на момент звернення позивача з пропозицією укласти договорі визнана такою, що втратила чинність у зв`язку з постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2017 № 951.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Нормативно-правовий документ після втрати ним чинності перестає бути джерелом права, а його норми втрачають обов`язкову силу і не підлягають подальшому застосуванню. Таким чином, оскільки у спірному п. 9.3. типового договору міститься посилання на порядок, встановлений нечинним нормативно-правовим актом, суд апеляційної інстанції не вбачає за можливе задоволення вимог позивача та визнання укладеним договору на умовах, запропонованих останнім, оскільки такі умови відсилають до норм, які втратили чинність.

Тобто, Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, на момент звернення з пропозицією укласти договір, не був урегульований нормативним правовим актом, а тому конкретизація такого порядку в силу приписів ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України віднесено до компетенції сторін договору.

Так, відповідач, скориставшись своїм правом конкретизувати положення п. 9.3 запропонованого договору, надіслав позивачу протокол розбіжностей, виклавши спою пропозицію щодо спірного пункту, а саме запропонував, що оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період.

А тому посилання позивача на неприйнятність застосування постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256 у спірному пункті, ніяким чином не свідчить про обов`язковість застосування постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (визнана такою, що втратила чинність). Таке положення, в силу приписів 6, 627 Цивільного кодексу України (свобода договору), є якраз предметом конкретизації (погодження) сторонами договору, з урахуванням думки обох учасників такого правочину.

Натомість, розбіжності, що виникли при укладенні договору транспортування природного газу № від 01.08.2018, позивач у власній редакції п. 9.3 договору імперативно нав`язує відмінний та безальтернативний варіант порядку оплати вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам, який не уточнює передбачений типовим договором порядок. А фактично змінює його, змінюючи зміст відповідного положення типового договору.

Наведене також підтверджується поясненнями НКРЕКП (поданими до суду першої інстанції), на які посилаються обидві сторони, в яких Регулятор зазначив, що оскільки Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, втратив чинність, питання щодо змісту п. 9.3 розділу IX Типового договору, може бути врегульоване шляхом конкретизації умов цього пункту.

Отже, твердження позивача стосовно неможливість застосування у спірному пункті постанову Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року № 256, ніяким чином не свідчить про обов`язковість застосування постанови Кабінету Міністрів України № 20, на якій наполягає відповідач, а тому такі доводи відхиляються судом як безпідставні.

Посилання позивача на п. 9.3 типового договору, в якому міститься посилання на постанову Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 є безпідставним, оскільки сама постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 на момент звернення втратила чинність (не мала обов`язкового характеру). До того ж, станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення, такий недолік було усунено постановою НКРЕКП від 04.12.2018 № 1598 та виключено відповідне посилання на постанову Кабінету Міністрів України №20.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на час виникнення обов`язку у сторін щодо укладення договору транспортування природного газу, умови типового договору можуть бути змінені саме в спірному пункті, з врахуванням позицій всіх учасників ринку споживання природного газу.

Водночас, за приписами ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, повинна передати такі розбіжності до суду. Тобто, предметом судового спору в такому випадку можуть бути саме розбіжності у договорі, а не сам договір.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті рішення дійшов не правомірного висновку, неповно з`ясовані обставини справи, оскільки умови договору, зокрема п. 9.3 не можуть встановлюватися постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. № 20, яка втратила чинність, таким чином рішення Господарського суду від 19.02.2019 у справі № 920/704/18 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.06.2019р. у справі № 911/1979/18 та від 18.07.2019р. у справі № 927/690/18.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до статті 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Сумигаз» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 19.02.2019 у справі № 920/704/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" , м. Київ, Кловськй узвіз, 9/1, ) на користь Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Сумигаз» (, м. Суми, вул. Лебединська, 13) 2 643,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду Сумської області видати наказ.

6. Матеріали справи № 920/704/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанов складений 30.08.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна