ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1810/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

позивача: Верхацький І. В.;

відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019

у складі колегії суддів: Россолова В. В. - головуючого, Дучал Н. М., Слободіна М. М.,

та на рішення Господарського суду Донецької області від 15.01.2019

у складі судді Сковородіної О. М.

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖС-Сервіс"

про стягнення 980 478,74 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у позові вимог

1. У вересні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖС-Сервіс" (далі - ТОВ "ДЖС-Сервіс", відповідач) про стягнення 980 478,74 грн за договором купівлі-продажу природного газу № 708/14-ТЕ-7 від 10.12.2013.

2. Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу № 708/14-ТЕ-7 від 10.12.2013 у частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати поставленого газу, що стало підставою для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. 10.12.2013 між АТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ТОВ "ДЖС-Сервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 708/14-ТЕ-7 (далі - Договір) відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно з УКТ ЗЕД , а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

4. Згідно із пунктом 1.2. Договору газ (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 30.04.2014), що продається за цим Договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

5. Відповідно до пункту 2.1. Договору продавець передає покупцеві, зокрема, у січні - грудні 2014 року газ обсягом до 839 тис. куб.м.

6. За змістом пункту 5.2 Договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 28.01.2014) до сплати за 1000 куб. м газу належить 1 091,00 грн, крім того ПДВ - 20 % - 218,20 грн, всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

7. У пунктах 3.3., 3.4. Договору сторонами погоджено порядок приймання-передачі природного газу та підписання актів приймання-передачі природного газу.

8. Відповідно до розділу 11 Договору останній набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

9. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі Договору сторонами було підписано наступні акти приймання-передачі природного газу (з урахуванням послуги на транспортування): б/н від 31.01.2014 у січні 2014 року на суму 175 618,70 грн (134,142 тис. куб. м); б/н від 28.02.2014 у лютому 2014 року на суму 152 058,34 грн (116,146 тис. куб. м); б/н від 31.03.2014 у березні 2014 року на суму 102 976,42 грн (78,656 тис. куб. м); б/н від 30.04.2014 у квітні 2014 року на суму 58 536,95 грн (44,712 тис. куб. м); б/н від 31.05.2014 у травні 2014 року на суму 18 144,20 грн (13,859 тис. куб. м); б/н від 30.06.2014 у червні 2014 року на суму 7 853,90 грн (5,999 тис. куб. м).

10. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем встановленого Договором обов`язку з оплати отриманого природного газу в повному обсязі та у передбачений Договором строк АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до суду з позовом про стягнення з ТОВ "ДЖС-Сервіс" 980 478,74 грн з яких 403 571,72 грн основного боргу, 45 472,34 грн пені, 47 325,84 грн - 3 % річних та 484 108,84 грн інфляційних витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

11. Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.01.2019 у справі № 905/1810/18 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ДЖС-Сервіс" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" 962 834,18 грн заборгованості, у тому числі: 403 571,72 грн основного боргу, 42 335,92 грн пені; 46 673,32 грн - 3 % річних, 470 253,22 грн інфляційних втрат, а також 14 442,53 грн витрат по сплаті судового збору. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

12. Рішення місцевого суду про часткове задоволення позову мотивоване відсутністю підстав для нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат на заборгованість з оплати спожитого природного газу в січні 2014 року в сумі 111 616,79 грн у силу приписів Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

13. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 рішення Господарського суду Донецької області від 15.01.2019 у справі № 905/1810/18 змінено в частині стягнення суми основної заборгованості, інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ТОВ "ДЖС-Сервіс" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" заборгованість у загальній сумі 966 970,78 грн, у тому числі: 403 571,72 грн основної заборгованості, 42 335,92 грн пені; 46 673,32 грн - 3 % річних, 474 389,82 грн інфляційних втрат та 14 504,56 грн витрат по сплаті судового збору. У іншій частині рішення залишено без змін.

14. В оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції погодився із висновками місцевого господарського суду щодо нарахування інфляційних втрат, 3 % річних, пені за переданий відповідачу природний газ в січні 2014 року лише на непогашену суму заборгованості в розмірі 64 001,91 грн (175 618,70 грн - 111 616,79 грн), оскільки заборгованість за переданий у даний період відповідачем було погашено частково в сумі 111 616,79 грн у період з березня 2014 по травень 2014 року за рахунок власних коштів, тобто часткове погашення заборгованості було здійснено до набрання чинності Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

15. Разом з тим апеляційним судом зазначено, що висновок суду про правомірність стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 470 253,22 грн здійснений без жодного обґрунтування неналежності проведення позивачем розрахунку та без викладення методики власного перерахунку вказаної суми заборгованості. Здійснивши розрахунок інфляційних втрат на суму заборгованості в розмірі 64 001,91 грн за період з 01.03.2014 по 31.12.2017 апеляційним судом встановлено, що інфляційні збитки за прострочення оплати вартості спожитого газу в січні 2014 року складають 81 114,87 грн.

16. Поряд з цим суд апеляційної інстанції погодився з проведеним позивачем розрахунком суми інфляційних збитків за період прострочення оплати вартості спожитого газу лютий-червень 2014 року. Відтак дійшов висновку, що загальна сума інфляційних втрат за період прострочення оплати вартості спожитого газу січень-червень 2014 року складає 474 389,82 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

17. Не погоджуючись із наведеними судовими рішеннями місцевого та апеляційного господарського суду АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 3 136,42 грн пені, 652,52 грн - 3 % річних, 9 719,02 інфляційних втрат.

РУХ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/1810/18 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Катеринчук Л. Й., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019.

19. Ухвалою Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 905/1810/18 касаційну скаргу АТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без руху та надано строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, а саме подання суду доказів сплати судового збору в сумі 3 524,00 грн.

20. 04.07.2019 на адресу суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги з долученим до неї на виконання ухвали суду від 20.06.2019 платіжним дорученням про сплату судового збору в сумі 3 524,00 грн.

21. У зв`язку з відпусткою судді Катеринчук Л. Й. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 905/1810/18 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2019.

22. Ухвалою Верховного Суду від 16.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України"; датою проведення судового засідання визначено 15.08.2019.

23. У судове засідання 15.08.2019 з`явився представник позивача (скаржника), який надав пояснення у справі.

24. Відповідач явку повноважного представника не забезпечив, хоча про час та дату судового засідання був сповіщений належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності повноважного представника відповідача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

(АТ "НАК "Нафтогаз України")

25. Скаржник в обґрунтування доводів касаційної скарги зазначає, що судом апеляційної інстанції здійснено невірний перерахунок інфляційних втрат. Крім того вказує, що застосування Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" до спірних правовідносин є неправомірним, оскільки матеріали справи не містять включення відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у врегулюванні заборгованості.

Доводи інших учасників справи

(ТОВ "ДЖС-Сервіс")

26. Від ТОВ "ДЖС-Сервіс" станом на 15.08.2019 відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

27. Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

28. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

29. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

30. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої та апеляційної інстанції

31. Як зазначалось вище доводи касаційної скарги АТ "НАК "Нафтогаз України" зводяться до посилання на невірне застосування судами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

32. Разом з тим частиною 4 статті 300 ГПК України встановлено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

33. 07.02.2015 набрав чинності Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" (далі - Закон № 85 - VІІІ), яким визначено, зокрема, обмеження відповідальності підприємств - виконавців/виробників житлово-комунальних послуг, які надають такі послуги в районі проведення антитерористичної операції.

34. Відповідно до статті 1 Закону № 85 - VІІІ його метою є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2020 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.

35. Згідно зі статтею 2 зазначеного Закону встановлено мораторій на час, визначений у статті 1, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

36. Отже при розгляді спору про стягнення пені та інших штрафних санкцій у зв`язку з несвоєчасним здійсненням платежів за спожиті енергетичні ресурси у районі проведення антитерористичної операції необхідним є з`ясування статусу учасників спірних відносин та поширення на них дії Закону № 85 - VІІІ.

37. Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 705 від 25.07.2012 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" гарантованими постачальниками природного газу є суб`єкти господарювання, що в установленому порядку отримали ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом та провадять діяльність на затвердженій Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, території з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом для споживачів України (крім промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії); гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

38. У пункті 5 статуту Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 747 від 25.05.1998 у редакції, яка діяла на момент прийняття Закону, встановлено, що метою діяльності Компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтогазового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

39. Пунктом 6 статуту Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (в зазначеній редакції) встановлено, що предметом діяльності Компанії є, зокрема, постачання природного газу, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії.

40. У Законі України "Про енергозбереження" зазначається, що: "енергозбереження" - діяльність (організаційна, наукова, практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів; "паливно-енергетичні ресурси" - сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.

41. Відповідно до пункту 1.5. статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" енергоносії - кам`яне і буре вугілля, торф, інші види первинного твердого палива, кам`яновугільні брикети, інші види вторинного твердого палива, буровугільні і торф`яні брикети, газ нафтопереробки, нафтопродукти, природний газ, природні енергетичні ресурси (ядерна, гідравлічна та геотермальна енергія, інші природні ресурси), електрична і теплова енергія.

42. Тобто, природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним з видів енергетичних ресурсів.

43. З урахуванням наведеного, в силу вимог чинного законодавства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є енергопостачальною компанією в розумінні статті 2 Закону № 85 - VІІІ (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.01.2019 у справі № 913/66/18).

44. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у редакції, чинній на момент прийняття Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

45. Відповідно до статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у редакції, чинній на момент прийняття Закону, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

46. За інформацією, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцем реєстрації ТОВ "ДЖС-Сервіс" значиться: вул. Челюскинців, 69А, місто Донецьк, 83001, яке згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 та розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 віднесено до району проведення антитерористичної операції.

48. Крім того, у пункті 1.2. Договору (з урахуванням додаткової угоди № 2 від 30.04.2014) сторонами погоджено, що газ, який продається за цим Договором використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

49. Водночас судами попередніх інстанцій залишено наведені вище положення закону поза увагою та не встановлено чи поширюються норми Закону № 85 - VІІІ на дані правовідносини та чи являється відповідач у розумінні статті 2 вказаного Закону виробником/виконавцем житлово-комунальних послуг.

50. Встановлення зазначених обставин має суттєве значення для вирішення даного спору з огляду на предмет та зміст заявлених вимог, оскільки не у повному обсязі встановлені судами обставини не дають можливості дійти однозначного висновку про наявність/відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, тобто, спір вирішено при недостатньому дослідженні фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, та ненаданні цим обставинам відповідної правової оцінки.

51. Не з`ясувавши відповідних обставин, не дослідивши пов`язані з ними докази, попередні судові інстанції припустилися порушення норм процесуального права, а саме частини 1 статті 86 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження наявних у справі доказів та частини 5 статті 236 названого Кодексу стосовно ухвалення судового рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Щодо суті касаційної скарги

52. Ураховуючи наведене вище суд касаційної інстанцій дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

53. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

54. Згідно із частинами 1, 2 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

55. За таких обставин відсутність у Верховного Суду процесуальної можливості з`ясувати дійсні обставини справи перешкоджає прийняттю рішення по суті справи, тому постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

56. Під час нового розгляду справи, господарському суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні.

Судові витрати

57. У зв`язку зі скасуванням постанови апеляційного господарського суду та рішення суду першої інстанції і передачею справи на новий розгляд, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 та рішення Господарського суду Донецької області від 15.01.2019 у справі № 905/1810/18 скасувати повністю.

3. Справу № 905/1810/18 передати на новий розгляд до Господарського суду Донецької області.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков