ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2019 Справа № 905/1128/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

секретар судового засідання Доннік Н.В.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Сфера" (61039, м. Харків, провулок Баварський, буд. 9, кв. 137, )

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" (84302, м. Краматорськ, Донецької області, вул. Конрада Гампера, буд. 2, )

про стягнення 367 524,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Пуговкіна А.Є. - адвокат, за довіреністю

від відповідача: не з`явився

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПК Сфера» звернулось з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» про стягнення основної суми заборгованості в розмірі стягнення 262 884,51 грн., 3% річних в розмірі 14 260,83 грн., пені в розмірі 37 013,16 грн., інфляційних втрат в розмірі 53 365,56 грн.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що ПрАТ "Старокраматорський машинобудівний завод" неналежним чином виконало свої зобов`язання за договором поставки №48/6-49 щодо оплати вартості поставленої продукції, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 262 884,51 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/1128/19 від 24.06.2019р. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

03.07.2019р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив №08/1240 від 01.07.2019р., в якому останній визнає суму основного боргу, надає контррозрахунок 3% річних в розмірі 14 192,46 грн., інфляційних втрат в розмірі 53 031,17 грн. та просить суд застосувати позовну давність в частині стягнення пені.

26.07.2019р. на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 25.07.2019р., в яких викладені заперечення щодо відзиву.

Ухвалою господарського суду Донецької області №905/1128/19 від 29.07.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судове засідання з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

18.07.2017р. між Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Сфера" (далі - постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Старокраматорський машинобудівний завод" (далі - покупець) було укладено договір поставки №48/6-49 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити підшипники, надалі продукція, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Згідно з п. 1.2 договору найменування (асортимент), ціна, кількість, строк поставки, загальна вартість, походження цієї продукції вказуються в специфікаціях, які додаються до договору і є його невід`ємною частиною.

Як вбачається з п. 2.1 договору постачальник постачає продукцію на адресу покупця за договірними цінами, які вказуються в специфікаціях і є невід`ємною частиною договору.

За приписами п. 2.5 договору оплата вартості продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 10-ти банківських днів з дати отримання продукції.

З п. 6.2. договору вбачається, що за прострочення оплати передбаченої п. 2.5 покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Пунктом 9.11 договору встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2018р.

На виконання умов договору між сторонами були укладені специфікації: №1 від 18.07.2017р. на суму 313 499,88 грн.; №2 від 31.07.2017р. на суму 67 239,97 грн.; №3 від 15.08.2017р. на суму 47 808,00 грн.

Договір поставки №48/6-49 від 18.07.2017р. та укладені в його межах специфікації №№ 1, 2, 3 підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

На виконання умов договору та специфікацій постачальником на користь покупця була поставлена продукція, що підтверджується підписаними сторонами у видаткових накладних №0408001 від 04.08.2017р. на суму 313 499,88 грн., №0408002 від 04.08.2017р. на суму 67 239,97 грн., №0408004 від 04.08.2017р. на суму 1 536,00 грн., №2208001 від 22.08.2017р. на суму 40 320,00 грн., №2208002 від 22.08.2017р. на суму 7 488,00 грн.

Зауважень щодо кількості та якості поставленого товару, покупцем у накладних не вказано.

Тобто, постачальник належним чином виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого, у покупця з`явився обов`язок щодо оплати поставленої продукції в сумі 430 083,85 грн.

Відповідачем вартість продукції була оплачена частково в розмірі 167 199,34 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 262 884,51 грн., що стало підставою для звернення з даним позовом.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами, претензіями щодо погашення заборгованості.

19.12.2018р. на адресу позивача від відповідача надійшов лист №48/6-532, в якому покупець визнав свій борг і зобов`язався здійснити погашення заборгованості згідно графіка до 22.04.2019р.

Суд одразу зазначає, що позивачем були невірно встановлені періоди нарахування штрафних санкцій, оскільки, строк оплати встановлений 10 (десять) банківських днів, а не календарних.

За видатковими накладними №0408001, №0408002, №0408004 від 04.08.2017р. відрахування строку має виконуватись з 19.08.2017р., за видатковими накладними №2208001, №2208002 від 22.08.2017р. відрахування строку має виконуватись з 07.09.2017р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Оцінивши зміст даного договору з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Покупець свої зобов`язання за договором та специфікаціями щодо оплати вартості поставленої продукції в сумі 262 884,51 грн. не виконав, доказів оплати заборгованості суду не надав.

Тому, позовні вимоги про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" основної суми заборгованості в сумі 262 884,51 грн. підлягають задоволенню.

Позивачем заявлена до стягнення пеня на підставі п. 6.2 договору поставки за накладними №0408001, 0408002 на суму 213 540,51 грн. за період з 15.08.2017р. по 15.02.2018р. в розмірі 30 129,77 грн.; за накладними №2208001, 2208002 на суму 47 808,00 грн. за період з 01.09.2017р. по 01.03.2018р. в розмірі 6 793,39 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відзиві на позовну заяву №08/1240 від 01.07.2019р. відповідач просить суд застосувати позовну давність щодо стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписами п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з розрахунком позивача, останнім днем нарахування пені за накладними №0408001, 0408002 є 15.02.2018р.; за накладними №2208001, 2208002 є 01.03.2018р.

Тобто, позивач з вимогами про стягнення пені мав звернутися до суду за накладними №0408001, 0408002 у строк до 15.02.2019р., за накладними №2208001, 2208002 у строк до 01.03.2019р.

Дана позовна заява була подана до суду 19.06.2019р., тобто, позивачем був пропущений строк в межах якого він мав право на стягнення пені.

Тому, суд задовольняє клопотання відповідача про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені, яке викладено у відзиві №08/1240 від 01.07.2019р.

З метою дотримання приписів п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України, суд застосовує позовну давність на стягнення пені в розмірі 37 013,16 грн.

На підставі вищевикладеного, вимога про стягнення пені на накладними №0408001, 0408002 на суму 213 540,51 грн. за період з 15.08.2017р. по 15.02.2018р. в розмірі 30 129,77 грн.; за накладними №2208001, 2208002 на суму 47 808,00 грн. за період з 01.09.2017р. по 01.03.2018р. в розмірі 6 793,39 грн. не підлягає задоволенню.

Позивачем заявлена до стягнення сума 3% річних за накладними №0408001, 0408002 на суму 213 540,51 грн. за період з 15.08.2017р. по 13.06.2019р. в розмірі 11 706,70 грн.; за накладними №2208001, 2208002 на суму 47 808,00 грн. за період з 01.09.2017р. по 13.06.2019р. в розмірі 2 554,13 грн.

Виконавши розрахунок 3% річних за накладними №0408001, 0408002 на суму 213 540,51 грн. за період з 19.08.2017р. по 13.06.2019р., суд встановив розмір 3% річних в сумі 11 654,05 грн.

Виконавши розрахунок 3% річних за накладними №2208001, 2208002 на суму 47 808,00 грн. за період з 07.09.2017р. по 13.06.2019р., суд встановив розмір 3% річних в сумі 2 534,48 грн.

Тобто, загальний розмір 3% річних за розрахунком суду становить 14 188,53 грн.

Тому, позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 14 260,83 грн. підлягаються частковому задоволенню в сумі 14 188,53 грн.

Позивач застосовує індекс інфляції до заборгованості в сумі 262 884,51 грн. та просить стягнути додатково за період з 01.09.2017р. по 31.05.2019р. в розмірі 53 365,56 грн.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Суд здійснює розрахунок інфляційних втрат за накладними №0408001, 0408002, 0408004 на суму 215 076,51 грн. за період з 01.09.2017р. по 31.05.2019р. (включно) та встановив розмір інфляційних втрат 43 641,95 грн.; за накладними №2208001, 2208002 на суму 47 808,00 грн. за період з 01.10.2017р. по 31.05.2019р. (включно) та встановив розмір інфляційних втрат 8 573,27 грн.

Тобто, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 53 365,56 грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 52 215,22 грн.

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Сфера" до Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" про стягнення основної суми заборгованості в розмірі 262 884,51 грн. - задовольнити, 3% річних в розмірі 14 260,83 грн. - задовольнити частково в сумі 14 188,53 грн., пені в розмірі 37 013,16 грн. - відмовити у задоволенні, інфляційних втрат в розмірі 53 365,56 грн. - задовольнити частково в сумі 52 215,22 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Сфера" основну суму заборгованості в розмірі 262 884,51 грн., 3% річних в розмірі 14 188,53 грн., інфляційні втрати в розмірі 52 215,22 грн., судовий збір в сумі 4939,32 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано 15.08.2019р.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПК Сфера" (61039, м. Харків, провулок Баварський, буд. 9, кв. 137, ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Старокраматорський машинобудівний завод" (84302, м. Краматорськ, Донецької області, вул. Конрада Гампера, буд. 2, ).

Суддя О.М. Сковородіна