ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Справа № 906/45/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Гладка Л.А.

за участю представників сторін:

позивача: Вольська В.Л.

відповідача: Шульська О.М.

третіх осіб: не з`явились

за апеляційною скаргою Житомирської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 27 травня 2019 р. (ухваленого суддею Давидюком В.К., повний текст складено 31 травня 2019 року ) у справі № 906/45/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Литвиненко Віри Володимирівни

до Житомирської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Артхаус Полісся"

на стороні відповідача - Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з футболу "Полісся" Житомирської міської ради

про визнання недійсним та скасування п.3 рішення Житомирської міської ради від 18.12.2018 №1313

ВСТАНОВИВ:

ФОП Литвиненко В.В. (надалі - позивач) звернулась в Господарський суд Житомирської області з позовом до Житомирської міської ради (надалі - відповідач) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Артхаус Полісся", Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з футболу "Полісся" Житомирської міської ради про визнання недійсним та скасування п. 3 рішення Житомирської міської ради №1313 від 18.12.2018р.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 27.05.19 року позов задоволено.

Суд вказав, що лист директора Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу "Полісся" від 14.12.2018р. та лист про добудову спортивного залу від 14.01.2019р., не можуть слугувати законною підставою для припинення права користування земельною ділянкою ФОП Литвиненко В.В .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що припинення орендних правовідносин як припинення права користування у односторонньому порядку є відмінною від підстав припинення, зазначених у ст. 31 Закону України "Про оренду землі" та ст. 141 Земельного кодексу України, а, отже, дії Житомирської міської ради суперечать положенням наведених норм, тому, п.3 рішення Житомирської міської ради №1313 від 18.12.2018 "Про припинення права користування земельними ділянками" є незаконним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Житомирська міська рада звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 27.05.19 року та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є неправомірним, необґрунтованим. Посилання суду першої інстанції на ч. 1 ст. 149 ЗК України не відноситься до оскаржуваного рішення, оскільки земельна ділянка надана в користування (оренду), а не в постійне користування. А також, питання вилучення земельної ділянки для суспільних потреб на даному етапі не розглядалось.

Зазначив, що на орендованій земельній ділянці відсутній об`єкт нерухомого майна.

Звернув увагу на те, що Житомирська міська рада є колегіальним органом, приймає нормативні акти та інші акти у форми рішень на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. Участь депутата у роботі ради полягає, зокрема, у внесенні поправок і пропозицій при розгляді проектів рішень на сесії.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, зазначив, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідачем порушено процедуру прийняття оспорюваного рішення та порушено норми ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», як підстави припинення права оренди землі, що тягне за собою визнання незаконним та скасування п. 3 рішення № 1313.

В судове засідання представники третіх осіб не з`явились. Про час і місце розгляду судом справи повідомлені належним чином.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників третіх сторін, оскільки останні не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.03.2003 між Житомирською міською радою (орендодавець) та приватним підприємцем Бруховець Вірою Володимирівною (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 17-18).

Відповідно до п. 1 Договору, орендодавець на підставі рішення 7 сесії 24 скликання Житомирської міської ради від 12.11.2002 №77 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 22-б , площею 0,1316 га.

Земельна ділянка передається для іншої комерційної діяльності терміном на три роки, починаючи з дати реєстрації договору.

06.03.2006 між сторонами на підставі рішення 30 сесії 4 скликання Житомирської міської ради №664 від 17.02.2006р. укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1316 га, яка розташована за адресою: Житомир, вул. Хлібна, 22-б (а.с. 19-22).

Зазначеним договором передбачено, що земельна ділянка надається для роздрібної торгівлі та комерційних послуг строком на 10 (десять) років.

06.09.16 р. відбулась 12 сесія 7 скликання Житомирської міської ради, на якій було прийнято рішення № 305 від 06.09.16 р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам та фізичним особам-підприємцям» (а.с. 137).

Так, рішення Житомирської міської ради №305 від 06.09.2016 р. вирішено: поновити договори оренди землі шляхом укладення нових договорів оренди землі відповідно додатку у зв`язку із затвердженням типової форми договору оренди землі (п.1); при укладанні договору оренди земельної ділянки з фізичною особою-підприємцем Литвиненко В.В. (земельна ділянка площею 0,1816 га по вул. Хлібна, 22-б ) передбачити в договорі умову стосовно можливості розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі необхідності використання земельної ділянки для потреб Житомирської дитячо-юнацької спортивної шкоди з футболу "Полісся" (п. 3).

Згідно з додатком до рішення "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам та фізичним особам-підприємцям" площа земельної ділянки за адресою: Хлібна , 22-б становить 0,1316 га (а.с. 138). Аналогічного розміру площа земельної ділянки вказана у договорі оренди від 25.10.2016 р.

На підставі рішенням Житомирської міської ради №305, між сторонами укладено договір оренди землі від 25.10.2016 (а.с. 23-25).

Відповідно до п. 1 Договору, Житомирська міська рада (орендодавець) надала, а Фізична особа-підприємець Литвиненко Віра Володимирівна (орендар) прийняла в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 22-б ..

Згідно з п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1316га, в тому числі під будівлями та спорудами - 0 га, під проїздами, проходами площадками - 0,1316 га.

Пунктом 3 Договору обумовлено, що на земельній ділянці об`єкти нерухомого майна відсутні, наявні інші об`єкти інфраструктури - електромережа.

Пунктом 34 Договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Договір укладено на 5 років (п. 6 договору).

З матеріалів справи вбачається, що Спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву з футболу «Полісся» звернулась до голови Житомирської міської ради з листом, в якому посилаючись на п.3 рішення Житомирської міської ради "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок громадянам та фізичним особам-підприємцям" №305 від 06.09.2016 р., просила припинити дію договору земельної ділянки №174 від 25.10.2016 р. у зв`язку з початком реконструкції стадіону "Спартак" та розвитком його інфраструктури.

Рішенням Житомирської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" №1313 від 18.12.2018 (а.с. 29-30), зокрема, п. 3 вирішено припинити право користування земельною ділянкою ФОП Литвиненко В.В. згідно з п.3 рішення Житомирської міської ради №305 від 06.09.2016.

З рішення №1313 вбачається, що підставою для прийняття п.3 рішення міської ради є лист директора Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу "Полісся" №308 від 14.12.2018 р. (а.с. 65, 77).

Предметом позову у даній справі є вимога ФОП Литвиненко В.В. про визнання недійсним та скасування п. 3 Рішенням Житомирської міської ради "Про припинення права користування земельними ділянками" №1313 від 18.12.2018 р. Звертаючись з даним позовом до суду позивач зазначав, що вказане вище рішення Житомирської міської ради про припинення права користування земельною ділянкою є незаконним, оскільки прийнято з порушенням норм чинного законодавства та порушує її права як користувача земельної ділянки.

Позивач порушення свого права на користування земельною ділянкою пояснює тим, що оскаржуване рішення може стати підставою для внесення реєстратором відомостей до реєстру речових прав на нерухоме майно.

Досліджуючи обставини даної справи суд звертає увагу на те, що право, на якому перебуває земельна ділянка у позивача - це право оренди, набуте на підставі відповідного договору від 25.10.2016 (а.с. 23). В свою чергу підставою для укладення такого договору є рішення 12 сесії Житомирської міської ради сьомого скликання від 06.09.2016 № 305 (а.с. 137).

А тому рішенням № 1313 від 18.12.18, яке оскаржується, про припинення користування земельною ділянкою ФОП Литвиненко В.В., Житомирська міська рада скасовує (змінює) власне рішення від 06.09.2016 № 305.

Покликаючись на рішення Конституційного суду України від 16.04.2009 № 1-9/2009, суд зазначає, що зі змісту частини другої статті 144 Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Однак, це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Водночас Конституційний Суд України в рішенні від 16 квітня 2009 року у справа № 1-9/2009 вказує, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Судом встановлено, що на виконання рішення дванадцятої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради № 305 від 06.09.2016 (а.с. 137) між сторонами у справі було укладено договір оренди земельної ділянки від 25.10.2016 строком на 5 років (а.с. 23), а тому рішення міської ради від 06.09.2016 є виконаним. Натомість рішення № 1313 від 18.12.18р. про припинення права користування земельною ділянкою фактично змінює попереднє рішення № 305 від 06.09.16р. після його виконання.

При цьому суд оцінює неспроможним твердження відповідача, що оскаржуване рішення прийнято із посиланням на умову п. 3 рішення Житомирської міської ради № 305 від 06.09.2016, згідно якого при укладенні договору оренди земельної ділянки з Литвиненко В.В. по вул. Хлібній, 22 б (а.с. 137), передбачити в договорі умову стосовно можливості розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі необхідності використання зазначеної земельної ділянки для потреб Житомирської дитячої юнацької спортивної школи з футболу "Полісся", з огляду на те, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено підставою для дострокового його припинення неохідність використання земельної ділянки спортивною школою.

Оцінюючи пояснення Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу "Полісся", згідно якого земельна ділянка, яка належить на праві оренди позивачу, є суміжною до стадіону "Спартак", який перебуває у користуванні навчального закладу на підставі акта на право користування (а.с. 158-160) та намір використання земельної ділянки по вул. Хлібна, 22-б для зведення роздягалень спортсменів, а також місць для паркування транспортних засобів спортивних команд, та копію листа зі зверненням у сприянні повернення спірної земельної ділянки з метою добудови спортивного залу (а.с. 99), суд вважає їх неспроможними доказами для підтвердження правоміності дій міської ради при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при цьому утримуючись від дій, які б могли порушити права інших осіб (ст. 13 ЦК України).

А тому підстави, визначені міською радою для прийняття оспорюваного рішення № 1313 від 18.12.18 не відповідають вимогам закону та договору, а звернення в.о. директора Спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу "Полісся" № 308 від 14.12.18 не може вважатися законною підставою для припинення права оренди позивача.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що земельна ділянка площею 0,1316 га у м. Житомирі по вул. Хлібній, 22-б за умовами договору від 25.10.2016 (п. 1) надавалася позивачу для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, у зв`язку з чим незрозумілою є умова рішення міської ради №305 від 06.09.2016 (на яку покликається відповідач) про можливісь одностороннього розірвання договору оренди земельної ділянки (для потреб спортивної школи) після її забудови орендарем .

На підтвердження використання земельної ділянки за призначенням, визначеним в договорі, сторона позивача надає відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно яких за станом на 05.02.2019р. за Литвиненко Вірою Володимирівною 13.04.2018 зареєстровано на праві приватної власності нежитлове приміщення, павільйон за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101, за адресою Житомирська область, м. Житомир, вулиця Хлібна 22-б (а.с. 47-48), копія технічного паспорту на вказане нежитлове приміщення (павільйон) (а.с. 151-153), а також копія акта про введення в експлуатацію павільйону з датою реєстрації 12.02.2002 містяться в матеріалах справи (а.с. 154), а також, отримані позивачем містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва у м. Житомир, вулиця Хлібна, 22-б , затверджені Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 28.08.2018 № 59-1/18 (а.с.44-46). А відтак ФОП Литвиненко В.В. реалізує право оренди земельної ділянки з метою, визначеною договором від 25.10.2016р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції при наданні оцінці акту обстеження робочою групою Житомирської міської ради земельної ділянки, за результатами якого встановлено, що будь-які капітальні споруди станом на 04.03.2019 на орендованій земельній ділянці відсутні (а.с. 186-191), зокрема посилання суду на частину 2 статті 349 Цивільного кодексу України, згідно якої право власності на майно припиняється у разі його знищення з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.

В сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізацій прав на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Згідно зі статтею 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Отже, рішення про дострокове припинення права ФОП Литвиненко В.В. на користування спірною земельною ділянкою (права оренди) можливе лише з підстав, визначених Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та умовами договору.

Земельним кодексом України, зокрема главою 22, визначені підстави та порядок припинення прав на землю, зокрема ст. 141 даного Кодексу визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою, серед яких: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, визначених законом, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, використання змельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Стаття 31 Закону України "Про оренду землі" передбачає підстави припинення договору оренди. Договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Відповідно до ч.2 ст. 31 Закону, договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

У пункті 32 договору оренди землі від 25.10.2016 визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; набуття права власності на житловий будинок, будівлю, споруду , що розташовані на орендованій земельній ділянці, іншою особою; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п. 34).

Отже сторони вільно та на власний розсуд визначили вичерпний перелік підстав для припинення договору оренди. Інших підстав для припинення договору оренди саме в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця судом апеляційної інстанцій не встановлено та скаржником не наведено.

А відтак наведені у оскаржувному рішенні підстави для припинення права позивача на користування земельною ділянкою не відповідають вимогам кодексу, закону та умовам укладеного договору, у зв`язку з чим у суду достатні підстави для скасування рішення Житомирської міської ради № 1313 від 18.12.18 р. , як такого, що не відповідає вимогам закону та порушує права позивача.

Судом першої інстанції при дослідженні обставин прийнятття оскаржуваного рішення встановлено порушення відповідачем Регламенту Житомирської міської ради, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", оскільки, окреме питання щодо припинення права користування ФОП Литвиненко В.В. земельною ділянкою за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, 22-б , не було включено до проекту рішення "Про припинення права користування земельними ділянками", яке оприлюднено на офіційному сайті відповідача та на попередньому розгляді комісією вказане питання не розглядалося, а було внесено лише під час сесії міської ради, що свідчить про порушення процедури підготовки та прийняття рішення. Відповідач заперечує проти висновків суду, посилаючись на те, що місцеве самоврядування здійснюється на принципі колегіальності, та на право внесення депутатами поправок та пропозицій при розгляді проектів рішень безпосередньо на сесії (ст. ст. 7, 25 Регламенту Житомирської міської ради). Водночас рішення про припинення права користування ФОП Литвиненко В.В. не можна оцінювати як поправку чи пропозицію щодо існуючих питань порядку денного, оскільки за твердженням позивача, яке не спростоване відповідачем, рішення сорок четвертої сесії сьомого скликання Житомирської міської ради стосувалося припинення договорів оренди за самостійними клопотаннями суб`єктів земельних відносин (тобто з підстави добровільної відмови земелекористувачів від договорів орренди), натомість оскаржуване рішення про припинення права користування прийняте з інших підстав, а тому, як визначився суд першої інстанції, є окремим питанням, вирішення якого без відома та можливості попереднього ознайомлення позивача порушує його права.

Відповідно до частини 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Серед способів захисту прав на земельні ділянки п. "г" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України визначено визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи висновки суду, щодо невідповідності оскаржуваного рішення главі 22 Земельного кодексу України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 3 рішення Житомирської міської ради №1313 від 18.12.2018 "Про припинення права користування земельними ділянками" є незаконним та підлягає скасуванню.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.. 129 ГПК України, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 27 травня 2019 р. у справі № 906/45/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 27 травня 2019 р. у справі № 906/45/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/45/19 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "21" серпня 2019 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Гудак А.В.