ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 Справа № 910/2676/19

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50066

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК Цемсервіс", вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення 9 356 919,75 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

Представник позивача: Овчинніков Б.С., дов. № 03/01 від 08.01.2019 р. (приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Жовтневого районного суду м. Кривий ріг Дніпропетровської області, повноваження перевірив судовий розпорядник Смикунова О.О.);

Представник відповідача: не з`явився

Обставини справи: 04.03.2019 року до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК Цемсервіс" про стягнення 9 356 919,75 грн. заборгованості.

07.03.2019 року судом було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 02.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.04.2019 року судом було відкладено підготовче засідання по справі на 23.04.2019 року.

15.04.2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про направлення за підсудністю до Господарського суду Полтавської області за місцезнаходженням відповідача.

23.04.2019 року Господарським судом м. Києва прийнято ухвалу про передачу справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК Цемсервіс" про стягнення 9 356 919,75 грн. заборгованості за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.3029 року справу передано на розгляд судді Тимощенко О.М.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року справу прийнято до розгляду, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 04.06.19 року.

В судовому засіданні 04.06.2019 року оголошено протокольну ухвалу про продовження строків підготовчого провадження та перерву в підготовчому засіданні до 23.07.2019 року.

Ухвалою від 23.07.2019 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.08.2019 року.

20.08.2019 р. відповідач у судове засідання повноважного представника не направив, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся судом належним чином, а саме : ухвала суду від 23.07.2019 р. була надіслана відповідачу 24.07.2019 р. рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг зроблений судом 22.07.2019 р. наявний у матеріалах справи). Крім того, дана ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Однак, поштове відправлення (ухвала суду від 23.07.2019 р.) не було вручено відповідачу та було повернуто до суду 07.08.2019 р. з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку 31.07.2019 р. про невручення даного поштового відправлення у зв`язку з - "інші причини".

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні 20.08.2019 року підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 20.08.2019 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив коли буде виготовлено повне рішення у відповідності до приписів ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд, встановив:

03.05.2017 року між Публічним акціонерним товариством "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БТК Цемсервіс" (підрядник, відповідач) було укладено договір підряду №748-04-10 з додатками (арк. с. 10-22).

24.05.2017 року між сторонами було підписано протокол погодження розбіжностей до договору підряду від 03.05.2017 року №748-04-10 (арк. с. 23-25).

07.12.2017 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору підряду №748-04-10 (арк. с. 26-27).

Умовами договору підряду сторони погодили наступне:

- замовник доручив, а підрядник зобов`язався на свій ризик в порядку та умовах даного договору виконати роботи по об`єкту капітального будівництва «Будівництво блискавкозахисту будівель АТЦ, Петровського кар`єру, ЗФ, УЗДТ, ФОК» і здати замовникові у встановлений договором строк (п.1.1. договору);

- строки виконання робіт за даним договором, а також їх окремих об`ємів визначаються Графіком виконання робіт (додаток №1 до договору) який є невід`ємною частиною даного договору (п.2.1. договору);

- фактичний строк закінчення робіт по окремим об`єктам (обсягам, етапам, видам робіт) визначається датою підписання замовником актів прийняття виконаних підрядником робіт за формою КБ-2в (п. 2.3. договору);

- ціна робіт за договором становить 6 855 979,07 грн. з урахуванням ПДВ (пункт 3.1 договору);

- оплата замовником виконаних робіт здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Перша попередня оплата (на закупівлю матеріалів) здійснюється в розмірі 35% протягом 10 календарних днів від дати підписання договору. Друга попередня оплата в розмірі 35 % не пізніше 15.08.2017 р. за умови виконання робіт на усіх об`єктах згідно затвердженого Графіку виконання робіт (додаток №1 до договору) та Графіку погашення авансових платежів (Додаток №2). Наступна оплата протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання сторонами актів КБ-2в (п. 4.1. договору);

- підрядник зобов`язався виконувати роботи за договором у відповідності з графіком, кошторисом, а також технічною документацією виконання робіт та інформувати позивача про хід виконання робіт, а також погоджувати будь-які дії, які мають вплив на виробничий процес замовника (п. п. 7.1.1., 7.1.2. договору);

- в разі порушення підрядником строку виконання робіт, а також строку усунення виявлених дефектів виконання робіт Підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 15% від ціни несвоєчасно виконаних робіт, а за порушення строку понад 30 календарних днів додатково сплачує пеню в розмірі 0,3% нараховану на ціну робіт за договором, визначену п. 3.1 цього договору, за кожний день прострочки виконання зобов`язань, відшкодовує збитки у відповідності до пункту 4.7 цього Договору. Неустойка нараховується за весь період прострочення (10.3.2. договору);

- порушення підрядником строків виконання робіт, за які замовником внесена повна чи часткова передоплата, підрядник за користування грошовими коштами замовника зобов`язаний сплатити замовнику 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених замовником, за період з дня оплати чи до дня фактичного строку неналежного виконання робіт чи дня повернення грошових коштів (п. 10.3.3. договору).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним на виконання умов договору платіжними дорученнями № від 31.05.2017 року, № від 08.06.2017 року, № від 15.06.2017 року було перераховано відповідачу 2 399 592,67 грн. авансу по договору (арк. с. 28-30).

Як вказує позивач, згідно умов договору строк виконання робіт почався з моменту фактичного прийняття об`єктів робіт на підставі наряд-допуску з 05.09.2017 року (арк. с. 76-77) а закінчується згідно Графіку виконання робіт 30.04.2018 року (арк. с. 27).

За період з 20.06.2018 року - 23.06.2018 року відповідачем були частково виконані підрядні роботи за договором на загальну суму 109 299,00 грн., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в (арк. с. 31-75).

Вартість частини робіт, які залишились не виконаними відповідачем, становить 6746680,07 грн.

Позивачем 09.10.2017 року було направлено на адресу відповідача вимогу щодо неналежного виконання умов договору підряду з вимогою сплати неустойки (штрафу та пені), але відповіді на претензію відповідач не надав.

Позивач зазначає, що відповідач до теперішнього часу роботи не виконав та не повернув позивачу попередню оплату в сумі 2 290 293,67 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 9 356 919,75 грн. заборгованості, яка складається з: 2 290 293,67 грн. суми передоплати, 1 012 022 грн. суми штрафу в розмірі 15% від ціни несвоєчасно виконаних робіт за договором; 5 471 071,30 грн. 0,3% пені за період з 31.05.2018 року-20.02.2019 року, 583 552,77 грн. 15% річних за період з 31.05.2017 року - 20.02.2019 року (розрахунки арк. с. 7-8).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов договору в рахунок здійснення попередньої оплати перерахував відповідачу 2 399 592,67 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № від 31.05.2017 року, № від 08.06.2017 року, № від 15.06.2017 року (арк. с. 28-30).

У пункті 2.1. договору сторони погодили, що строки виконання робіт за даним договором, а також їх окремих об`ємів визначаються Графіком виконання робіт (додаток №1 до договору) який є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно умов договору строк виконання робіт почався з моменту фактичного прийняття об`єктів робіт на підставі наряд-допуску з 05.09.2017 року (арк. с. 76-77) а закінчується згідно Графіку виконання робіт 30.04.2018 року (арк. с. 27).

Оскільки сторони у договорі обумовили строк виконання відповідачем робіт за договором, то згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як стверджує позивач, відповідач своїх зобов`язання за договором у встановлений договором строк виконав частково лише на суму 109 299,00 грн.

Направлена на адресу відповідача вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, а тому станом на день звернення з позовом до суду за відповідачем рахується борг в сумі 2 290 293,67 грн.

Таким чином зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу попередньої оплати в розмірі 2 290 293,67 грн. на час розгляду справи не виконане. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 2 290 293,67 грн. попередньої оплати є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. В силу статей 546-551 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Водночас, відповідно ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі, недодержання письмової форми є наслідком нікчемність правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 10.3.2. договору сторони погодили, що в разі порушення підрядником строку виконання робіт, а також строку усунення виявлених дефектів виконання робіт Підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 15% від ціни несвоєчасно виконаних робіт, а за порушення строку понад 30 календарних днів додатково сплачує пеню в розмірі 0,3% нараховану на ціну робіт за договором, визначену п. 3.1 цього договору, за кожний день прострочки виконання зобов`язань, відшкодовує збитки у відповідності до пункту 4.7 цього Договору. Неустойка нараховується за весь період прострочення.

Пунктом 10.3.3. договору сторони також погодили, що порушення підрядником строків виконання робіт, за які замовником внесена повна чи часткова передоплата, підрядник за користування грошовими коштами замовника зобов`язаний сплатити замовнику 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених замовником, за період з дня оплати чи до дня фактичного строку неналежного виконання робіт чи дня повернення грошових коштів.

На підставі вищевикладеного позивачем нараховано відповідачу:

- 1 012 022 грн. суми штрафу в розмірі 15% від ціни несвоєчасно виконаних робіт за договором;

- 5 471 071,30 грн. 0,3% пені за період з 31.05.2018 року-20.02.2019 року;

- 583 552,77 грн. 15% річних за період з 31.05.2017 року - 20.02.2019 року (розрахунки арк. с. 7-8).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 012 022 грн. суми штрафу в розмірі 15% від ціни несвоєчасно виконаних робіт за договором та 583 552,77 грн. 15% річних суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

При перевірці нарахування 5 471 071,30 грн. 0,3% пені за період з 31.05.2018 року-20.02.2019 року судом беруться до уваги наступне.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку пені вона обрахована останнім за період, що перевищує шусть місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, на підставі вищевикладеного при здійсненні перерахунку заявленої позивачем до стягнення пені, суд застосовує положення п. 6 ст. 232 ГК України.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 5 471 071,30 грн. пені суд прийшов до висновку, про їх часткове задоволення в сумі 3 805 068,38 грн. (розрахунок суми пені судом здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 290 293,67 грн. основного боргу, 1 012 002,01 грн. штрафу, 583 552,77 грн. 15% річних, 3 805 068,38 грн. пені підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БТК Цемсервіс" ( вул. Котляревського, 1/27, м. Полтава, Полтавська область,36000 , ідентифікаційний код 38881536) на користь Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50066, ідентифікаційний код 00190977) 2 290 293,67 грн. основного боргу, 1 012 002,01 грн. штрафу, 583 552,77 грн. - 15% річних, 3 805 068,38 грн. пені, 115 364,05 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити в задоволенні вимог.

Повне рішення складено 28.08.2019 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Тимощенко О.М.