ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" серпня 2019 р. Cправа № 902/415/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Кузьменко В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Бершадське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Героїв України, 23, м. Бершадь, Вінницька область, 24400)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бершадське АТП 10527" (вул. Тітова, 2, м. Бершадь, Вінницька область, 24400)

про стягнення 28393,68 грн.

Представники сторін

позивача Цимбалюк Г.С., довіреність № 2071/09-39/07 від 10.07.2019

відповідача ОСОБА_1 , ордер НОМЕР_1 111456 від 10.06.2019;

ОСОБА_2 , за паспортом, керівник згідно довідки з ЄДР.

ВСТАНОВИВ :

21.05.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №1695/09-39/07 від 15.05.2019 Бершадського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бершадське АТП 10527" про стягнення 28393,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані відшкодуванням надмірно виплаченої пенсії внаслідок подання страхувальником недостовірних даних.

Ухвалою від 22.05.2019 року відкрито провадження у справі №902/415/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12 червня 2019 р.

07.06.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечив щодо задоволення позовних вимог, з підстав у ньому викладених.

Ухвалою від 12.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/415/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 25.07.2019.

В судовому засіданні 25.07.2019 суд за заявою сторін перейшов до розгляду справи по суті та оголосив перерву в судовому засіданні до 08.08.2019 (Протокольна ухвала).

08.08.2019 в судовому засіданні протокольною ухвалою суд відклав розгляд справи на 20.08.2019.

19.08.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі та заперечує обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

На визначену судом дату 20.08.2019 з`явились представники сторін.

Представник позивача підтримала викладені в позовній заяві обставини та просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача, щодо задоволення позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просили суд в задоволені позову відмовити.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.08.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, 01.09.1993 року ОСОБА_3 прийнятий на пенсійний облік комісією по призначенню пенсій при виконкомі Бершадської Ради народних депутатів, надалі перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Бершадському районі Вінницької області, правонаступником якого є Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (надалі позивач).

При призначенні пенсії ОСОБА_3 було застосовано довідку про розмір заробітку без номера і дати за період з січня 1969р по грудень 1973р для обчислення пенсії видану Бершадським автотранспортним підприємством 10527.

Листом головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області від 27.04.2018р №2141/09-46/ зобов`язано Бершадське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області переглянути пенсійні справи призначені та перераховані за довідками про заробітну плату, виданими починаючи з 01.01.1992р, за якими в помісячному розрахунку коефіцієнт заробітної плати перевищує 2,5 та забезпечити перевірку відповідності сум заробітної плати, зазначених у довідці, сумам відображеним у виплатних документах.

02.08.2018р. спеціалістом сектору контрольно-перевірочної роботи №6 управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькі області ОСОБА_4 за направленням №305 від 01.08.2018р головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено перевірка достовірності нарахованих сум заробітної плати ТОВ «Бершадське АТП 10527» громадянину ОСОБА_3 , який був працівником даного підприємства з січня1965р по грудень 1973р. Дана перевірка проводилася з відома керівника ТОВ «Бершадське АТП 10527» ОСОБА_2 в присутності головного бухгалтера підприємства ОСОБА_5 . Перевіркою встановлено невідповідність сум заробітної плати довідки без номера і дати за період з січня 1969р по грудень 1973р первинним документам. Зокрема, суми заробітної плати у виданій підприємством довідці завищені, сума «всього» не відповідає первинним документам. Про виявлені розбіжності складено додаток 1 до акту зустрічної перевірки довідки без номера і дати за період з січня 1969р по грудень 1973р ОСОБА_3 . В акті зазначено, що керівник і головний бухгалтер згідні з результатами даної перевірки і підтверджують це своїми підписами на акті та Додатку 1.

12.02.2019р. управління направило до ТОВ «Бершадське АТП 10527» лист претензію № 487/09-39/07 з вимогою щодо відшкодування надмірно сплаченої пенсії гр. ОСОБА_3 в внаслідок видачі недостовірної довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, що спричинило переплату пенсії зазначеній особі за період з 22.03.2003 по 31.08.2018.

18.03.2019 на адресу управління надійшов лист-відповідь на претензію в якій відповідач відмовився відшкодовувати переплату пенсії гр. ОСОБА_3

Через недостовірність сум у видані Бершадським автотранспортним підприємством 10527 довідці без номера і дати за період з січня 1969р. по грудень 1973р ОСОБА_3 із Пенсійного фонду України було надміру виплачено 28393,68 грн за період з 22.03.2003 по 31.08.2018, що для Пенсійного фонду України є майновою шкодою і підтверджується відповідними розрахунками спеціалістів Бершадського відділу з питань призначення перерахунку та виплати пенсії Бершадського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області.

В зв`язку з відмовою відповідача, в добровільному порядку сплатити майнову шкоду в розмірі 28393,68 грн. за період з 22.03.2003 по 31.08.2018 позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача, надаючи оцінку спірним правовідносинам та порушеному праву позивача, суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 зазначеного Кодексу, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За приписами ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», згідно з якою підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Недостовірність даних, зазначених в довідці без номеру та дати поданою гр. ОСОБА_3 позивачу для обчислення пенсії, підтверджується Актом №608 зустрічної перевірки довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 133 від 02.08.2018 та додатком №1 до акту зустрічної перевірки від 02.08.2018р. №608 (а.с. 17-20).

Наявна в матеріалах довідка без номеру та дати підписана керівником та головним бухгалтером без зазначення прізвищ підписантів та скріплена печаткою Бершадського автотранспортного підприємства 10527.

Відповідно до ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Разом з тим, загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України, положеннями ч.ч. 1, 2 якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Так згідно п. 38 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження. Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Вказаною нормою встановлено саме право, а не обов`язок перевірки обґрунтованості видачі документів, необхідних для обчислення пенсії. Разом з тим, саме на орган, який призначив пенсію, було покладено контрольні функції за дотриманням діючого законодавства при призначенні пенсії та щодо перевірки документів, наданих заявником, на відповідність відомостей, викладених у цих документах, законам і підзаконним актам, на підставі яких оформляється пенсія, а посадові особи відповідного органу не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії, проте зазначеного не зробили.

Таким чином, суд вважає, що матеріальна шкода виникла внаслідок неправомірних дій позивача, адже саме ним було прийнято рішення про призначення пенсії ОСОБА_3 , встановлений її розмір та проведена безпосередня виплата грошових коштів. Посадові особи позивача не були позбавлені можливості перевірити обґрунтованість видачі документів, необхідних для обчислення пенсії, проте зазначеного не зробили.

Суд не вбачає причинного зв`язку між фактом видачі попередником відповідача довідки про заробіток для обчислення пенсії та надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_3 в розмірі 28393,68 грн.

Отже, відсутність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач вказує на те, що він не має відомостей щодо осіб, які видали зазначену довідку та порядок її складання, тоді як довідка № 133, яка видана відповідачем 02.08.2018, відповідає дійсності, має вірні та адекватні розмірі заробітної плати у спірні періоди та складена у відповідності до вимог Закону. Тобто, відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач мав на меті завідомо свідоме введення органів пенсійного фонду в оману.

З матеріалів справи вбачається, що копія довідки без номеру та дати, невідповідність відомостей в якій стали підставою заявлених пенсійним фондом вимог не містить прізвища та ініціалів керівника, підпис якого є в довідці. Зазначене не дає змогу встановити особу, яка підписала дану довідку. Прізвища та ініціали другої особи, яка підписала довідку, також відсутні, зазначено лише головний бухгалтер, однак встановити яка саме особа її підписала не можливо.

У додатках до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, який діяв на час звернення особи за призначенням та нарахуванням пенсії, містяться зразки документів, які додаються до заяви про призначення пенсії. Так, відповідно до зразку (бланку) довідки про заробітну плату (додаток 1 до п.6 Порядку) відомості щодо посад та прізвищ осіб, які підписали таку довідку є обов`язковими.

Крім того, суд, дослідивши довідку без номеру та дати щодо розміру заробітку ОСОБА_3 за період 1969-1973 роки, звернув увагу на те, що у ній вказано заробіток врази більший середньої заробітної плати в державі одного штатного працівника на той час, а саме в довідці зазначено:- січень 1969 р. 164,05, а середня заробітної плати в державі одного штатного працівника в 1969 році складала 98,15 руб.; - січень 1970 р. 196,78, а середня заробітної плати в державі одного штатного працівника в 1970 році складала 102,97 руб і т.д.

Зазначені суттєві невідповідності не викликали сумнівів у відповідальних осіб пенсійного фонду при прийнятті таких документів та не стали підставою для можливої перевірки цих відомостей, не витребувані пояснення щодо неадекватності та надмірної величини зазначеної заробітної плати. У відповідальних працівників органу не виникло питань щодо можливої помилки в наданій їм довідці та її невідповідності дійсності. Натомість без жодних питань чи зауважень такі документи були прийняті.

Господарський процесуальний кодекс України уповноважує суд застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4 ст. 11 ГПК України).

Сам Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях роз`яснював, що існує низка причин, за якими необхідно притримуватись прецеденту. Перш за все в інтересах правової стабільності і впорядкованого розвитку практики застосування Конвенції. Дотримання прецеденту не тільки прямо відповідає вимогам незалежності і безсторонності суду, але й відображає саму суть судової політики. (Рішення у справі "Коссі проти Сполученого Королівства"/Соssеу v. the United Kingdom/ 27 вересня 1990 року, Серія А №184, с. 14, п. 35).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практика Європейського суду з прав людини є частиною українського законодавства. Уся без винятку практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

Відповідно до Статті 1 Першого протоколу до Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Рисовський проти України" суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо недоведеності вини відповідача у надмірному нарахуванні та виплаті гр. ОСОБА_3 пенсії на підставі довідки без номеру та дати та недоведеність наявності всіх елементів, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди.

На думку суду відповідальність за помилки працівників органів пенсійного фонду, які не звернули уваги на суттєві невідповідності у зазначених у спірній довідці відомостей дійсності, а також невідповідність її форми та неповноту обов`язкових даних, які вона повинна містити, вимогам чинного на момент звернення громадянина ОСОБА_3 за призначенням пенсії Закону, не можуть бути перекладені на відповідача.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд за внутрішнім переконанням повно, всебічно та об`єктивно оцінивши належність та допустимість кожного у справі доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Судові витрати, у зв`язку із відмовою в позові, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 8, 10-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України)

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України). До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 30 серпня 2019 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Героїв України, 23, м. Бершадь, Вінницька область, 24400)

3 - відповідачу (вул. Тітова, 2, м. Бершадь, Вінницька область АДРЕСА_1 24400)