РІШЕННЯ

27 серпня 2019 року Справа № 913/339/19

м. Харків Провадження № 3/913/339/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Бикової К.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом

Лисичанської міської ради Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М", м. Дніпро

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдвуд", м. Дніпро

про стягнення 169 703 грн. 51 коп.

в присутності представників учасників справи:

від позивача - представник не прибув;

від І відповідача - представник не прибув;

від ІІ відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Лисичанська міська рада Луганської області звернулась до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М" та 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдвуд" про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в загальній сумі 169 703 грн. 51 коп., у тому числі:

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М" - 34 166 грн. 81 коп.;

- з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдвуд" - 135 536 грн. 70 коп.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на те, що І відповідач на підставі свідоцтва від 10.05.2014 № 21445547 набув право власності на нежитлову будівлю з підвальним приміщенням за адресою: м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу, 5 а, яке належало Грецькій В.В. та з якою міською радою 02.03.2012 було укладено договір оренди землі строком на три роки. За той час, поки І відповідач був власником об`єкту нерухомого майна він не вчинив будь-яких дій для оформлення права землекористування відповідною земельною ділянкою та, як наслідок, для внесення плати за землю. Рішенням суду від 20.04.2018 у справі № 913/76/18 стягнуто з ТОВ "Акцент-М" на користь Лисичанської міської ради безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 08.06.2016 по 31.12.2017. Вподальшому на підставі договорів купівлі-продажу від 17.05.2018 № 494 і № 495 право власності на нежитлову будівлю з підвальним приміщенням за адресою: м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу, 5 а перейшло до ТОВ "Білдвуд", яке так же як і І відповідач не вчинив будь-яких, спрямованих на оформлення права власності або право користування відповідною земельною ділянкою, не зважаючи на те, що зазначений об`єкт використовувався І відповідачем і продовжує використовуватись ІІ відповідачем для розміщення та експлуатації діючого фрешмаркету "Брусничка". З моменту набуття права власності на вказане нерухоме майно у відповідачів виник обов`язок укласти та зареєструвати відповідний договір користування земельною ділянкою. Цього обов`язку вони не виконали, а тому без законних підстав зберігали у себе майно - несплачені кошти за оренду землі.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи від 24.06.2019 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/339/19, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 23.07.2019.

16.07.2019 від позивача - Лисичанської міської ради Луганської області надійшли пояснення від 12.07.2019 № Т-48/19, в яких позивач зазначає, що надати відповіді на відзиви не вбачається можливим, оскільки на даний час рада не отримала відзивів від відповідачів. Також, позивачем надано копії листів-повідомлень щодо необхідності оформлення відповідачами права на землю. Крім того, що стосується доказів невнесення відповідачами орендної плати на землю, то міською радою здійснено запит до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, проте на теперішній час відповідь не отримана.

18.07.2019 від позивача - Лисичанської міської ради Луганської області надійшли пояснення від 17.07.2019 № Т-50/19, в яких позивач посилаючись на лист Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області від 12.07.2019 № 6581/9/12-32-50-05 зазначає, що за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, квартал Центральний, 5а , площею 0,1416 га, за період 2018-2019 року податкові декларації з орендної плати за землю відповідачами не подавались та орендна плата за землю не сплачувалась.

Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлений завчасно 03.07.2019, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

І відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі надіслана І відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на юридичну адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 36, проте інформація щодо одержання чи неодержання даної ухвали відсутня.

ІІ відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні не скористався. Ухвала про відкриття провадження у справі надіслана ІІ відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на юридичну адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м . Дніпро, вул. Воскресенська, 27 /8 , проте повернулась 17.07.2019 до суду неврученою.

Ухвалою суду від 23.07.2019 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи по суті на 27.08.2019.

21.08.2019 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання від 19.08.2019 № Т-56/19 про розгляд справи без участі представника на підставі наявних матеріалів.

І відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні 27.08.2019 не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно 29.07.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

ІІ відповідач відзив не надав, правом на участь у судовому засіданні не скористався. Ухвала відкладення розгляду справи надіслана ІІ відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на юридичну адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: м . Дніпро, вул. Воскресенська, 27/ 8 , проте повернулась 12.08.2019 до суду неврученою.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 02.03.2012 між Лисичанською міською радою та фізичною особою-підприємцем Грецькою Вікторією Вікторівною укладено договір оренди землі, за яким фізичній особі-підприємцю Грецькій В.В. передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,1416 га, у тому числі: під капітальну трьохповерхову - 0,0508 га; під площадки - 0,0908 га для реконструкції нежитлової будівлі під торговельний комплекс, кадастровий номер: :55:002:0137 , яка знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу, 5а . В оренду передана земельна ділянка. На земельній ділянці розташована нежитлова будівля, що належить орендарю - фізичній особі-підприємцю Грецькій В.В. на підставі приватної власності. Земельна ділянка передана в оренду на 3 роки, починаючи з дати його державної реєстрації (аркуші справи 20-27).

Договір оренди землі зареєстрований у Державному реєстрі земель Управлінням Держкомзему у м. Лисичанськ, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди 27.06.2012 вчинено запис № 00152.

Факт передачі земельної ділянки підтверджується підписаним актом приймання-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки від 27.06.2012.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 № 170681183 Товариство з обмеженою відповідальністю "Акцент-М" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.05.2014 № 21445547 набуло право власності на нежитлову будівлю загальною площею 1422,7 га за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Ленінського комсомолу, 5 а, яке перейшло від Грецької Вікторії Вікторівни (аркуші справи 28-30).

І відповідач набувши право власності на будівлю не вчинив будь-яких дій для оформлення права землекористування відповідною земельною ділянкою та, як наслідок, для внесення плати за землю.

Вказаний факт було встановлено рішенням Господарського суду Луганської області від 20.04.2018 у справі № 913/76/18 за позовом заступника керівника Лисичанської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Лисичанської міської ради Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М", яким стягнуто безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою за період з 08.06.2016 по 31.12.2017 в сумі 158 266 грн. 25 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, після винесення судом вказаного рішення І відповідачем також не було вчинено дій з оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

У подальшому право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Білдвуд" на підставі договорів купівлі-продажу від 17.05.2018 № 494 та № 495, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.06.2019 № 170681183.

ІІ відповідач набувши право власності на будівлю дій з оформлення прав на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства не вчинив.

З урахуванням вказаних доказів, позивач зазначає, що І відповідач користувався земельною ділянкою з 10.05.2014 по 16.05.2018, а ІІ відповідач з 17.05.2018 по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,1416 га за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, кв. Центральний (колишня назва Ленінського комсомолу), 5 без виникнення права власності на земельну ділянку, права постійного користування та права оренди земельної ділянки без державної реєстрації цих прав.

Отже, посилаючись на те, що зазначена земельна ділянка використовувалась І відповідачем з 10.05.2014 по 16.05.2018, а ІІ відповідачем з 17.05.2018 по теперішній час використовується без достатніх правових підстав, а також те, що відповідачі не сплачують за користування плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого відповідачі зберегли за рахунок Лисичанської міської ради Луганської області, як власника земельної ділянки, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, позивач здійснив розрахунок та звернувся до Господарського суду Луганської області з даним позовом, в якому на підставі ст.ст. 1212-1214 ЦК України просить стягнути безпідставно збережені кошти в загальному розмірі 169 703 грн. 51 коп., у тому числі: з І відповідача - 34 166 грн. 81 коп. за період з 01.01.2018 (з урахуванням рішення суду від 20.04.2018 у справі № 913/76/18) по 16.05.2018, з ІІ відповідача - 135 536 грн. 70 коп. за період з 17.05.2018 по 31.05.2019.

Відповідно до положень ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до ст.ст. 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

В силу ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом вказаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.

Частина 1 ст. 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (п. "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України).

В силу ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Предметом даного позову є стягнення з власників об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі ст.ст. 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений, за період з 01.01.2018 по 31.05.2019.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (п. "е" ч. 1 ст. 141 цього Кодексу).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, та від 20.11.2018 № 922/3412/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справі № 922/207/15 і № 922/5468/14.

І відповідач з 10.05.2014 по 16.05.2018 був власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці, ІІ відповідач з 17.05.2018 по теперішній час є власником нерухомого майна. Матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачами права користування вказаною земельною ділянкою, зокрема, укладення відповідних договорів оренди з позивачем та державної реєстрації такого права на відповідній земельній ділянці.

Крім того, Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області листом від 12.07.2019 № 6581/9/12-32-50-05 повідомило, що за земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Лисичанськ, квартал Центральний, 5а (колишня назва Ленінського комсомолу ), площею 0,1416 га за період 2018-2019 року податкові декларації з орендної плати за землю відповідачами не подавались та орендна плата за землю не сплачувалась.

Відтак, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, Товариство з обмеженою відповідальністю "Акцент-М" як користувач з 01.01.2018 (з урахуванням рішення від 20.04.2018 у справі № 913/76/18) по 16.05.2018, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Білдвуд" як фактичний користувач з 17.05.2018 по теперішній час земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Позивачем надані суду розрахунки безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати: І відповідачем - ТОВ "Акцент-М" на суму 34 166 грн. 81 коп. за період з 01.01.2018 по 16.05.2018 та ІІ відповідачем - ТОВ "Білдвуд" на суму 135 536 грн. 70 коп. за період з 17.05.2018 по 31.05.2019.

Дані розрахунки зроблені позивачем у відповідності до коефіцієнтів, які зазначені у витягах від 21.05.2019 № 70/0/194-19 та № 71/0/194-19 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1416 га за адресою: м. Лисичанськ, кв. Центральний (колишня назва Ленінського комсомолу), 5 а кадастровий номер: :55:002:0137 за період з 01.01.2018 до 17.07.2018 та з 17.07.2018 - 21.05.2019.

Відповідачами не надано суду належним чином обґрунтованого контррозрахунку пред`явлених до стягнення позивачем безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в загальній сумі 169 703 грн. 51 коп.

Враховуючи, що І відповідач як користувач земельної ділянки з 01.01.2018 по 16.05.2018 та ІІ відповідач як фактичний користувач земельної ділянки з 17.05.2018 по теперішній час, які без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти у розмірі орендної плати в загальній сумі 169 703 грн. 51 коп., що мали заплатити за користування нею, зобов`язані повернути ці кошти власнику земельної ділянки - Лисичанській міській раді Луганської області на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Таким чином, позовні вимоги позивача в сумі 169 703 грн. 51 коп. підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплачений судовий збір за подання позову в сумі 2 545 грн. 55 коп. покладається на І відповідача в сумі 512 грн. 50 коп., на ІІ відповідача в сумі 2 033 грн. 05 коп.

У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Лисичанської міської ради Луганської області до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М" та 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдвуд" про стягнення 169 703 грн. 51 коп. задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М", м. Дніпро, проспект Олександра Поля (Кірова), 36, ідентифікаційний код 38088469 в доход місцевого бюджету міста Лисичанськ на р/р 2051, одержувач УК у м. Лисичанськ Луганської області, банк Казначейство України (ЕАП), , МФО 899998, код платежу 24060300 "інші надходження" безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 34 166 грн. 81 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акцент-М", м. Дніпро, проспект Олександра Поля (Кірова), 36, ідентифікаційний код 38088469 на користь Лисичанської міської ради Луганської області, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. М.Грушевського, 7, ідентифікаційний код 26522196 судовий збір в сумі 512 грн. 50 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдвуд", м. Дніпро, вул. Воскресенська, 27/8, ідентифікаційний код 41329571 в доход місцевого бюджету міста Лисичанськ на р/р 2051, одержувач УК у м. Лисичанськ Луганської області, банк Казначейство України (ЕАП), , МФО 899998, код платежу 24060300 "інші надходження" безпідставно збережені кошти у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою в сумі 135 536 грн. 70 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білдвуд", м. Дніпро, вул. Воскресенська, 27/8, ідентифікаційний код 41329571 на користь Лисичанської міської ради Луганської області, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. М.Грушевського, 7, ідентифікаційний код 26522196 судовий збір в сумі 2 033 грн. 05 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

6.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

7.Повний текст рішення складено і підписано - 02.09.2019.

Суддя А.В. Секірський