УХВАЛА

19 серпня 2019 року Справа № 913/447/19

Провадження №5/913/447/19

Суддя Вінніков С.В., розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства «КІР» (вул.Зелена, буд.97, кв. 12 , м . Львів, 79035)

до Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (вул.Гагаріна, буд.70, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400)

про стягнення 110 852 грн 21 коп.

в межах справи №913/849/14 про банкрутство Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «КІР» (далі - позивач, ПП «КІР») звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - відповідач, ДП «Луганський облавтодор») про стягнення інфляційних втрат у сумі 99 970 грн 19 коп. та 3% річних у сумі 10 882 грн 02 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що рішенням Господарського суду Луганської області від 13.03.2009 у справі №4/29 стягнуто з ДП «Луганський облавтодор» на користь ПП «КІР» заборгованість за поставлений товар у сумі 63 419 грн 27 коп., 3% річних у сумі 977 грн 28 коп., інфляційні втрати у сумі 4 058 грн 83 коп., державне мито в сумі 684 грн 55 коп. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу в сумі 105 грн 87 коп., але вказане рішення боржником не виконане, незважаючи на те, що наказ пред?являвся до виконання органам державної виконавчої служби. На підставі викладеного позивачем нараховані відповідачеві відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати та 3% річних.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.162 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені ГПК України, відсутні.

Частиною 1 ст.12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно з п.8 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

У ч.9 ст.30 ГПК України визначено, що справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Зазначені вище норми кореспондуються з положеннями ч.4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Згідно з ч.8 ст.23 Закону про банкрутство поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Системний аналіз положень Закону про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом в постановах від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13, від 15.01.2019 у справі №910/3860/18, які, відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, повинні бути враховані господарським судом.

Згідно з ст.1 Закону про банкрутство поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що подана позовна заява містить поточні (в розумінні Закону про банкрутство) грошові вимоги до боржника - ДП «Луганський облавтодор», отже дана позовна заява підлягає розгляду в порядку ч.8 ст.23 Закону про банкрутство.

Згідно відомостей з програми автоматизованого документообігу Господарського суду Луганської області «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що провадження у справі №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор» відкрите ухвалою від 05.05.2014 та станом на поточну дату постанова про визнання боржника банкрутом у вказаній справі не прийнята, триває процедура санації боржника.

Враховуючи викладені вище норми ст.12, 20, 30 ГПК України, ст.10, 23 Закону про банкрутство, а також правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.04.2018 у справі № 925/1874/13, розгляд даної позовної заяви має здійснюватись за правилами виключної підсудності в Господарському суді Луганської області у відокремленому провадженні в межах справи №913/849/14 про банкрутство ДП «Луганський облавтодор».

Частиною 1 ст.247 ГПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 3 ст.247 ГПК України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.5 ст.12 ГПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку позивачем до стягнення заявлено суму 110 852 грн 21 коп., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100 грн 00 коп.), тобто є малозначною справою.

Відповідно до ч.1 ст.250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.5 ст.252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

У позовній заяві позивач з посиланням на приписи ч.2 ст.171 ГПК України просить суд розглядати справу за правилами спрощеного провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в межах справи №913/849/14 про банкрутство Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» з повідомленням сторін за ініціативою суду, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.12, 20, 30, 31, 120, 176, 234, 235, 247, 250, 252 ГПК України, ст.ст.10, 23 Закону про банкрутство, суд

у х в а л и в:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в межах справи №913/849/14 про банкрутство Дочірнього підприємства «Луганський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

3. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 16.09.2019 о 12 год. 50 хв.

4. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м.Харків, проспект Науки, 5, в залі судових засідань №108.

5. Запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. У випадку подання відповідачем відзиву - подати суду докази надіслання (надання) його та доданих до нього доказів учасникам справи.

6. Запропонувати відповідачу подати детальний (з зазначенням дат початку та закінчення нарахування, кількості днів прострочення тощо) конттрозрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань у разі незгоди з їх розміром.

7. Звернути увагу відповідача, що він повинен подати суду докази разом з поданням відзиву (ч.3 ст.80 ГПК України). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (відповідно до ст.178 ГПК України).

8. Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву. У випадку подання позивачем відповіді на відзив подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи.

9. Встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. У випадку подання відповідачем заперечень подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

10. Звернути увагу сторін на порядок подання відповіді на відзив та заперечень, встановлений ст.ст.166, 167 ГПК України.

11. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

12. Звернути увагу учасників судового процесу, що відповідно до п.5.27 Національного стандарту України «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації» (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; підпис такої особи засвідчується відбитком печатки підприємства, установи, організації (за наявності); засвідчуватись має кожна сторінка документу.

13. Звернути увагу учасників справи на процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України, зокрема в частині строків подання до суду заяв про збільшення/зменшення позовних вимог, зміни предмету або підстави позову та доказів направлення копій таких заяв та доданих до них документів іншим учасникам справи, а також щодо наслідків неподання таких доказів суду (ч.ч.2, 3,5 ст.46 ГПК України).

14. Звернути увагу учасників справи на порядок подання доказів, встановлений у ст.80 ГПК України, та наслідки неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи. У випадку неможливості учасником справи самостійно надати докази - він вправі подати клопотання про витребування доказів судом у строки, встановлені у ч.ч.2, 3 ст.80 ГПК України (ч.1 ст.81 ГПК України).

15. Звернути увагу учасників справи, що при визначенні строків отримання ними процесуальних документів від суду та від інших учасників справи, з метою недопущення зловживанням процесуальними правами, судом враховуються Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/.

Суддя С.В. Вінніков