ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року Справа №906/713/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: не прибув;

відповідача: не прибув;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 16 липня 2019 року у справі

за заявою Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця Соляник Людмили Володимирівни

про видачу судового наказу на суму 48 961,07 грн.

Заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2019 року, АТ КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Житомирської області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Соляник Л.В. - заборгованості за Кредитним договором №б/н від 06 серпня 2018 року, в розмірі 48 961,07 грн., з яких, 48 905,95 грн. - заборгованість за кредитом; 31,88 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочку заборгованості; 23,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

16 липня 2019 року, ухвалою господарського суду Житомирської області було відмовлено АК КБ "Приватбанк" у видачі судового наказу щодо стягнення з ФОП Соляник Л.В . 25 000,00 грн. - заборгованості за кредитом та 23,24 грн. - пені.

АТ КБ "Приватбанк" у своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та задоволити заяву про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Соляник Л.В. заборгованості за Кредитним договором №б/н від 06 серпня 2018 року у повному розмірі - на 48 961,07 грн., вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки суд не врахував, що у порушення відповідних умов Договору та приписів законодавства, боржник не повернув кредитні кошти у передбачений Договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Таким чином, судом не враховано вимоги ч.2 ст.1050 ЦК України, згідно якої, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами із розстроченням, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Оскільки заявник скористався правом вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася і заявив вимогу про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 48 905,95 грн., то вимога підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги стягнути пеню, то зазначає, що відповідно до п.3.2.8.10.3. "Умов та правил надання кредиту "Кредит "КУБ", нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язання здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом. Отже, оскільки нарахування пені передбачено Кредитним договором, вважаємо , що видача судового наказу у цьому випадку відповідає вимогам ст. 148 ГПК України та судовий наказ повинен бути виданий також і в частині стягнення пені.

Відповідач не скористався своїм правом відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність, відповідно ст. 165 ГПК України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

19 червня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою ПАТ НАК "Нафтогаз України" та призначено її розгляд на 14 серпня 2019 року.

Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча і були завчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, на що вказують повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи, які не забезпечили явку повноважних представників.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

06 серпня 2018 року, між ФОП Соляник Л.В. , як боржником, через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано з використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до "Умов та правил надання кредиту "Кредит "КУБ". Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8. "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умов). (арк. 21, 25-34 матеріалів оскарження)

Таким чином, 06 серпня 2018 року, між боржником та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено Кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання, та складається із вищевказаних Анкети-заяви та Умов.

06 серпня 2018 року, на підставі укладеного Кредитного договору, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (згідно банківської виписки по рахунку) перераховало на поточний рахунок боржника кредитні кошти у розмірі 150 000,00 грн. (арк. 40-51 матеріалів оскарження)

11 липня 2019 року, АТ КБ "Приватбанк" звернулось до господарського суду Житомирської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ФОП Соляник Л.В. - заборгованості за Кредитним договором №б/н від 06 серпня 2018 року, в розмірі 48 961,07 грн., де: 48 905,95 грн. - заборгованість за кредитом, з яких 23 905,95 грн. - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом, строк сплати яких настав, 25 000,00 грн. - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом, строк сплати яких не настав; 31,88 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочку заборгованості; 23,24 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. (арк. 4-10 матеріалів оскарження)

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 25 червня 2019 року, залишок простроченої заборгованості ФОП Соляник Л.В . становить 23 905,95 грн.; залишок поточної заборгованості - 25 000,00 грн., що включає в себе платежі, які мали бути проведені до 08 липня та 08 серпня 2019 року. (арк. 36-37 матеріалів оскарження)

16 липня 2019 року, згідно наказу господарського суду Житомирської області було стягнуто з ФОП Соляник Л.В. на користь АТ КБ "Приватбанк" 23 905,95 грн. - заборгованості за кредитом, 31,88 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочку заборгованості, 192,10 грн. - судового збору.

16 липня 2019 року, ухвалою господарського суду Житомирської області було відмовлено АК КБ "Приватбанк" у видачі судового наказу щодо стягнення з ФОП Соляник Л. В. 25 000,00 грн. - заборгованості за кредитом та 23,24 грн. - пені, з тих підстав, що в частині вимог стягнення 25 000 грн. - заборгованості по кредиту строк проведення розрахунків ще не настав, а також відсутні докази ознайомлення боржника щодо встановленої відповідальності у вигляді нарахування пені. (арк. 2-3 матеріалів оскарження)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Згідно ч.1 ст. 255 ГПК України, окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу.

АТ КБ "Приватбанк" просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48 961,07 грн., де:

- 48 905,95 грн. - за тілом кредиту, з яких 23 905,95 грн. - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом, строк сплати яких настав, 25 000,00 грн. - залишок простроченої заборгованості за наданим кредитом, строк сплати яких не настав;

- 31,88 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.п.3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов;

- 23,24 грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1. Умов.

Відповідно до ч.1ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в т.ч. електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16 липня 2019 року, наказом господарського суду Житомирської області було стягнуто з ФОП Соляник Л.В. на користь АТ КБ "Приватбанк" 23 905,95 грн. - заборгованості за кредитом, 31,88 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочку заборгованості

Згідно п.3 ч.1. ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 148 цього Кодексу.

16 липня 2019 року, ухвалою господарського суду Житомирської області було відмовлено АК КБ "Приватбанк" у видачі судового наказу щодо стягнення з ФОП Соляник Л. В. 25 000,00 грн. - заборгованості за кредитом та 23,24 грн. - пені.

Згідно ч.3 ст. 152 ГПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягнення заборгованості у розмірі 25 000,00 грн., строк проведення розрахунків по якій не настав, суперечить приписам ч.1 ст. 148 ГПК України та є підставою для відмови у видачі судового наказу в частині стягнення.

Посилання заявника на те, що він скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту, відповідно до ст. 1048 ЦК України, згідно якої позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів, у разі прострочення повернення чергової частини позичальником, колегія суддів оцінює критично та відхиляє як безпідставні, оскільки у матеріалах не міститься жодних доказів того, що банк повідомляв боржника про дострокове повернення частини позики, яка залишилася, та про сплату відсотків за наданий кредит, а тому, на час звернення банку з заявою про видачу судового наказу, строк сплати коштів у сумі 25 000,00 грн. ще не настав.

Також, АТ КБ "Приватбанк" просить видати судовий наказ, зокрема, про стягнення з відповідача пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань у розмірі 23,24 грн., посилаючись на розділ 3.2.8. Умов.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.3.2.8.10.1. Умов, у разі порушення своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та порушення порядку проведення розрахунків, клієнт сплачує банку за кожний випадок пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

В той же час, апелянтом не наведено даних, що на час приєднання до "Умов та правил надання кредиту "Кредит "КУБ" (станом на 03 жовтня 2018 року - дату підписання боржником Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ") останній ознайомився з чинною редакцією розділу 3.2.8 "Умов та правил надання банківських послуг" щодо встановленої відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язання з повернення кредиту у вигляді неустойки у формі пені та/або штрафу, її розміру, порядку і строку нарахування, та підтвердив свою обізнаність підписом.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. (відповідну правову позицію викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №342/180/17 від 03 липня 2019 року).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви в частині заборгованості у розмірі 25 000,00 грн., строк проведення розрахунків по якій не настав і пені у розмірі 23,24 грн.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 234 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 16 липня 2019 року у справі №906/713/19 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому ст.ст. 287-289 ГПК України.

Справу №906/713/19 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "30" серпня 2019 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Юрчук М.І.