УХВАЛА

м. Київ

21.08.2019Справа № 910/11194/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондаренко Г. П., розглянувши заяву Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва до Фізичної особи-підприємця Мороза Ю.В. про стягнення грошової заборгованості у розмірі 13 924, 17 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва (далі заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Мороза Ю.В. (далі боржник) про стягнення грошової заборгованості у розмірі 13 924, 17 грн

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В її обґрунтування заявник зазначає, що 01.02.2019 між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» м. Києва та Фізичною особою-підприємцем Морозом Ю.В. був укладений договір на вивіз відходів № 12/ПР. Протягом травня 2019 заявник було надано послуги з вивезення відходів на суму 23 096,11 грн з урахуванням ПДВ, з них 10 096, 11 грн боржник оплатив, при цьому сам Акт № ОУ-0000050 здачі-приймання робіт (надання послуг) не підписав. 01.07.2019 заявник звернувся до боржника з претензією № 053/46-391 в якій просив підписати Акти виконаних робіт (надання послуг) та оплатити заборгованість в сумі 13 000,00 грн. Проте, боржник відповіді на претензію не надав, зобовязання не виконав.

Згідно пункту 3.4 частини 3 договору № 12/ПР від 01.02.2019 розрахунки між замовником і виконавцем поводяться згідно акту виконаних робіт не пізніше пяти банківських днів після закінчення кожного календарного місяця.

Суд зазначає, що оскільки Акт №№ ОУ-0000050 здачі-приймання робіт (надання послуг) не підписаний боржником (замовником), дані вимоги не є безспірними.

Крім того, заявником була надана картка рахунку: 3612 за 01.01.2019-15.08.2019, в якій зазначено, що згідно банківської виписки БВ-0000343 боржник здійснив оплату по договору № 12/ПР від 01.02.2019 у розмірі 10 096, 11 грн. Однак даної виписки до заяви про видачу судового наказу заявником надано не було.

Згідно Положення частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачають, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином картка рахунку не відповідає вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а тому не є первинним бухгалтерським документом. Також суд зазначає, що із поданих документів не вбачається призначення платежу.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті.

Отже, Суд дійшов висновку, що викладені заявником обставини та додані докази свідчать про спірність заявлених вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав передбачених пунктами 3-6 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Частиною 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись статтями 12, 147, 148, 151, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дніпровського району» » м. Києва у видачі судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Мороза Ю.В. грошової заборгованості у розмірі 13 924, 17 грн.

2. Згідно частини 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 21.08.2019 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г. П. Бондаренко