ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

"02" вересня 2019 р. м. Вінниця Cправа № 902/721/19

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради", вул. Малиновського, 21, м. Вінниця, 21018, код - 39498035

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код - 41835359

про зобов`язання зробити перерахунок коштів по сплаті за електроенергію

В С Т А Н О В И В :

30.08.2019 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" зробити перерахунок коштів по сплаті за користування електричною енергією за липень 2019 року по договору № 164900/2019 від 05.02.2019 року.

Також, 30.08.2019 року до суду від представника Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" надійшла заява (б/н та без дати) (вх.канц. № 02.1-50/94/19 від 30.08.2019 року) про забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" вчиняти дії по припиненню Комунальному закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" постачання електричної енергії.

Розглянувши заяву Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

За приписами ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Слід зазначити, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач зазначає, що звернувся до суду з позовом до ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" про зобов`язання відповідача зробити перерахунок коштів по сплаті за електроенергію, оскільки не згоден з рахунками, які надані відповідачем, за активну електричну енергію за липень 2019 року.

Відповідно до п. 7.5 "Правил роздрібного ринку електричної енергії", що затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, передбачено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Відповідачем на адресу позивача надіслано лист № 357 від 09.08.2019 року з попередженням про відключення від енергопостачання починаючи з 03.09.2019 року, в зв`язку з порушенням умов договору про постачання електричної енергії в частині розрахунків за електроенергію в сумі 36 461,29 грн. з ПДВ за серпень 2019 року.

Позивач вважає за необхідне застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" вчиняти дії по припиненню Комунальному закладу "Дошкільний навчальний заклад №19 Вінницької міської ради" постачання електричної енергії.

Крім того, позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.

Згідно із ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" Судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Згідно із ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Такими чином, сукупність наведених обставин свідчить, що позовні вимоги у цій справі направлені на захист порушених прав позивача КП "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" від незаконних дій відповідача щодо припинення постачання закладу електричної енергії.

Суд враховує, що діяльність позивача стосується освітнього процесу територіальної громади м. Вінниця, порушення безперервності навчального процесу внаслідок припинення або обмеження електропостачання, порушуватиме гарантоване ст. 53 Конституції України право на освіту.

Обмеження електропостачання об`єктів соціальної інфраструктури м. Вінниці може мати негативний влив на життєдіяльність його мешканців.

Тобто, застосування заходів забезпечення позову унеможливить втручання у реалізацію громадянами особистих немайнових прав.

Предметом позову є встановлення належного розміру нормативу щодо розрахунку плати за електроенергію, тобто позивач не заперечує проти продовження електропостачання, а лише вимагає здійснити відповідний перерахунок.

Висновки по суті спору вливатимуть на зміст договірних відносин сторін.

Отже, припинення господарських правовідносин шляхом відключення або обмеження постачання електроенергії, призведе до неможливості виконання судового рішення в частині обчислення розміру платежів за спожиту електроенергію в період розгляду справи в суді.

Суд не вважає достатнім заходом забезпечення прав позивача - визначену п.п. 7.11 "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, заборону припинення електропостачання на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами.

Оскільки, даний пункт не містить прямої вказівки стосовно неможливості припинити чи обмежити електропостачання у випадку подачі позову про зобов`язання здійснити перерахунок плати за користування електроенергію, який є спром щодо тарифу на електроенергію, який ініційовано позивачем. а не особою, яка стверджує про порушення вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії.

Крім того, заборона припинення електропостачання повязана не з фактом винесення ухвали про відкриття провадження, а залежить від умови своєчасного надання її споживачем енергопостачальнику.

Отже, положення п.п. 7.11 "Правил роздрібного ринку електричної енергії". з огляду на визначену ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" дату припинення електропостачання (03.09.2019 року), не зможуть виключити вищеописаних обставин.

Положення п.п. 7.11 "Правил роздрібного ринку електричної енергії" відносять вирішення питання щодо припинення або обмеження електропостачання до відання електропостачальника.

Тобто, ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", як особа, яка згідно Договору №164900/2019 від 05.02.2019 року має право провадити господарську діяльність з постачання електроенергії споживачу, є належною особо, відносно якої застосовуються заходи забезпечення позову.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що заявлений позивачем захід забезпечення позову щодо заборони ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" вчиняти дії по припиненню Комунальному закладу "Дошкільний навчальний заклад №19 Вінницької міської ради" постачання електричної енергії є обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню, оскільки у своїй сукупності є найбільш дієвим заходом, що реально спрямований на ефективний захист (відновлення) порушених прав заявника.

Наведені вище обставини переконують суд про адекватність та співмірність даного заходу забезпечення позову із предметом позову.

На дамку суду, не вжиття такого заходу забезпечення позову, враховуючи наведені вище обставини, може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та може призвести до необхідності неодноразового звернення позивача в майбутньому з новими позовами до суду.

Щодо зустрічного забезпечення, суд зазначає, що застосування таких заходів згідно із ч. 1 ст. 141 ГПК України є правом, а не обов`язком суду для реалізації якого, у даному випадку, у суду достатні підстави відсутні, що не позбавляє відповідача чи інших зацікавлених осіб права та можливості звернутись до суду з окремим клопотанням про застосування заходів зустрічного забезпечення у відповідності до вказаної статті.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 136, 140, 233, 234, 235, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Комунального закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" (б/н та без дати) (вх.канц. № 02.1-50/94/19 від 30.08.2019 року) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №902/721/19 задовольнити повністю.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" ( вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код - 41835359) вчиняти дії по припиненню Комунальному закладу "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" (вул. Малиновського, 21, м. Вінниця, 21018, код - 39498035) постачання електричної енергії згідно Договору №164900/2019 від 05.02.2019 року.

3. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 02.09.2022 р.

Стягувач: Комунальне заклад "Дошкільний навчальний заклад № 19 Вінницької міської ради" (вул. Малиновського, 21, м. Вінниця, 21018, код - 39498035)

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, код - 41835359)

4. Примірник ухвали, засвідчений гербовою печаткою суду, надіслати для виконання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, копію ухвали - сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку, за наступними адресами: .; .

Ухвала набирає законної сили з моменту з моменту її підписання суддею - 02.09.2019 року.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Ухвалу складено 02.09.2019 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Малиновського, 21, м. Вінниця, 21018)

3 - відповідачу (вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037)