ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

21.08.2019м. ДніпроСправа № 904/3645/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ ТВ", м. Дніпро

про забезпечення позову

Суддя Панна С.П.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" в порядку п.1 ч.1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ ТВ", в якій просить накласти арешт на майно та на грошові суми, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Фрегат ТВ» () у межах розміру позовних вимог 448 020 грн 63 коп, які обліковуються на рахунку Відповідача в банківських установах: поточний рахунок № НОМЕР_1 , КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299 та на будь-яких інших рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат ТВ» ().

Заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ФРЕГАТ ТВ" безпідставно та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань за договорами № РС2019/161 від 31.12.2018 та № 2019/356 від 31.12.2018, не реагує на письмові звернення і не вчиняє жодних дій зі сплати винагороди.

На думку заявника невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнити виконання рішення суду про стягнення коштів, що зумовлено наступним:

- зухвала поведінка відповідача, який свідомо ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, свідчить про те, що ТОВ "Фрегат ТВ" веде політику правового нігілізму та може ухилятись і від інших зобов`язань, в т.ч. виконання рішення суду;

- сума, яка пред`явлена до стягнення є значною, що об`єктивно може зумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача, шляхом їх переведення на рахунки інших пов`язаних осіб, або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення;

- виходячи з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та іромадських формувань, статутний капітал відповідача складає 53 000 грн, що значно менше, аніж сума, яка заявлена позивачем до стягнення;

- враховуючи наявність необхідних первинних документів, які додаються до цієї заяви та будуть додані до позовної заяви, сума заявлена до стягнення є фактично безспірною, а тому спосіб забезпечення у вигляді накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відповідача є також співмірним позовним вимогам.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. (ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України)

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Суд, вирішуючи питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності відповідача з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд має здійснити оцінку щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зокрема у вигляді арешту грошових коштів або майна відповідача з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Проте, всупереч вищевказаних положень чинного законодавства заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що невжиття таких заходів забезпечення позову, про які просить позивач, істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у випадку ухвалення такого рішення на користь позивача.

Заява Товариство з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних обґрунтувань та доказів в підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не надав жодних доказів, які свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення заявника можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси.

Зі змісту поданої заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача, якими мотивовано забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях. Саме лише невиконання відповідачем зобов`язань за договорами № РС2019/161 від 31.12.2018 та № 2019/356 від 31.12.2018 не може бути підставою для забезпечення позову та потребує доведення під час розгляду справи. В будь-якому випадку, для забезпечення позову, обставини, на які посилається позивач повинні бути підтверджені доказами.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" про забезпечення позову.

Згідно з приписами частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" від 13.08.2019 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.08.2019р.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.П. Панна