ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"21" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1805/19
Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Цісельському К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1805/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69008, )

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вулю Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, )

про стягнення 28183,40 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Чібічьян О.Р.,

Від відповідача: Ніколенко М.М., Колісник В.А.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 28183,40 грн.

Ухвалою від 01.07.2019 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 22.07.2019.

16.07.2019 від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, а також відзив на позовну заяву.

22.07.2019 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі представника.

22.07.2019 відкладено розгляд справи на 05.08.2019.

02.08.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

05.08.2019 судове засідання відкладено на 21.08.2019.

21.08.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування позову позивач посилається на укладення між сторонами договору про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону до перевезення, інших послуг, на підставі якого позивачем в період з грудня 2018 року по лютий 2019 на адресу ТОВ «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ» на станцію Миколаїв-Вантажний було відправлено вантажі за залізничними накладними №47162920, №47172275, №47172135, №47172051, №47172259, №47172283, №47172200, №47172184, №47172176, №47172143, №47172242, №47199443, №47359062, №47358502, №47785845, №47850250, №46006326, №46006334, №46006342. Під час здійснення перевезень відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажів, у зв`язку з чим позивачем нараховано суму штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України.

Відповідач у відзиві посилається на те, що вагони були доставлені до станції призначення з простроченням не з вини залізниці, а через не прийом даного вантажу станцією Миколаїв-Вантажний через перевантаження. Також просить зменшити розмір штрафних санкцій на 50% до розміру 14091,70 грн.

У відповіді на відзив позивач вказує, що відсутність вини залізниці у простроченні доставки не підтверджується жодними доказами, щодо клопотання про зменшення штрафу вказує, що воно необґрунтоване, не надано відповідних доказів на підтвердження обґрунтувань, вказує, що суд має об`єктивно оцінити винятковість даного випадку, крім того, звертає увагу, що штраф стягується незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом залізниць не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (далі Перевізник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (далі Замовник, позивач) 15.02.2018 укладено Договір №10429/ЦТЛ-2018/20/2018/365 (далі Договір), відповідно до п.1.1. якого предметом цього Договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

П.1.3. Договору встановлено, що надання послуг за цим Договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

Згідно із ч.2 ст. 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил (Правил перевезення вантажів) і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Судом встановлено, що в період з грудня 2018 року по лютий 2019 позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ» на станцію Миколаїв-Вантажний (станція Одеської залізниці) зі станції Запоріжжя-Ліве відправлялись вагони з вантажем «прокат чорних металів» у рулонах за залізничними накладними №47162920, №47172275, №47172135, №47172051, №47172259, №47172283, №47172200, №47172184, №47172176, №47172143, №47172242, №47199443, №47359062, №47358502, №47785845, №47850250, №46006326, №46006334, №46006342 (а.с. 25-43).

Під час здійснення перевезень вантажів за вищезазначеними накладними відповідачем допущено прострочення термінів доставки вантажів, визначених п.41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що підтверджується електронними цифровими підписами одержувача у графі 53 накладних та відмітками, проставленими Залізницею в графах 51,52 накладних.

Правилами обчислення термінів доставки вантажів, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 встановлено (п.1.1.), що залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням: у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками, вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах, дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, виходячи з 1 доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км. відповідно.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Передбачено, що залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідно до п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Отже, належним доказом для звільнення відповідача від відповідальності у зв`язку з порушенням встановлених термінів доставки вантажів та покладання такої відповідальності на вантажовідправника або вантажоодержувача мають бути комерційні або акти загальної форми, в яких повинні бути відображені причини затримки вантажу, та які повинні бути складені відповідно до вимог Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334.

Відповідачем такі акти не надані та не наведено жодних обставин, які б доводили відсутність його вини в затримці вагонів. В зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що вантаж був доставлений з простроченням з незалежних від залізниці причин.

Судом встановлено, що штраф за несвоєчасну доставку вантажів складає 28183,40 грн. Судом перевірено правильність розрахунку суми штрафу, наданого позивачем (а.с.44).

При цьому, відповідно до п.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів має, зокрема, у разі прострочення доставки вантажу - одержувач за умови пред`явлення накладної.

Згідно зі ст. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Вантажовідправником за вказаними залізничними накладними є позивач, вантажоодержувачем є ТОВ «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ», який здійсним передачу права на пред`явлення претензій та позовів вантажовідправнику, про що свідчать переступні написи на накладних.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує питання щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18).

Відповідач обгрунтовує необхідність зменшення розміру штрафних санкцій відсутністю збитків у позивача. При цьому в судовому засідання кожна зі сторін вказувала на обов`язок процесуального опонента доводити факт наявності чи відсутності збитків позивача внаслідок порушень з боку відповідача.

Згідно з ч.3 ст.13, ч.1 ст. 76, ч.1 ст. 78, ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами, які несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) розміру заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондує обов`язок сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів. Вказана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 05.08.2019 по справі № 910/10848/18.

За таких обставин, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 530, 551, 908, 909 ЦК України, ст. 233 ГК України, п.п. 6, 41, 116 Статуту залізниць України, ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (Південне шосе, буд. 72, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69008, ) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вулю Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, ) про стягнення 28183,40 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вулю Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Пантелеймонівська, буд. 19, м. Одеса, 65012, ) 28183,40 грн. штрафу, 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені 21.08.2019. Повний текст рішення складений та підписаний 22 серпня 2019 р.

Суддя Р.В. Волков