РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.08.2019Справа № 910/7871/19

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про стягнення 13 607,98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (надалі - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія») про стягнення 13 607,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №118314а7д від 06.04.2017 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким скоєно ДТП, застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2575140, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначити строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

19.07.2019 через канцелярію суду від ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що розмір страхового відшкодування розрахований без урахування коефіцієнта фізичного зносу.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

06.04.2017 між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №118314а7д (надалі - «Договір»), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом, зокрема, автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на випадок настання страхових випадків, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

26.03.2018 о 18:40 год. в місті Дніпро, площа Героїв Майдану, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки та перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечної дистанції та безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм автомобіля ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Києва від 25.04.2018 у справі №200/5973/18, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.18.0 від 30.03.2018, яка складена із застосуванням авторизованого програмного комплексу «Audatex», вартість відновлювального ремонту, автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодженні при ДТП, складає 15 627,36 грн.

На підставі страхового акту №АХА2369641 від 02.04.2018, позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, перерахував на рахунок СТО суму страхового відшкодування у розмірі 15 607,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням №438 845 від 03.04.2018.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ).

Відтак, у силу приписів статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань виключно за умови виконання встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимог, в т.ч. щодо подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання відповідної заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

При цьому, закріплюючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки, законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ про здійснення страхового відшкодування, а навпаки, презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою, тобто, підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданої внаслідок пошкодження належного йому транспортного засобу шкоди на підставі договору добровільного майнового страхування.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 211040, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/2575140, яким передбачено, що франшиза за ним становить 2 000,00 (дві тисячі) грн.

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із претензією ЕЛ_5701 від 03.07.2018, в якій просило здійснити страхове відшкодування у розмірі 15 607,98 грн.

На зазначену претензію відповідач надав позивачу відповідь №2982/18 від 13.09.2018, в якій зазначив про необхідність надання документів, які були направлені ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» листом №ЕЛ_7762 від 25.04.2019.

Платіжним дорученням №5526 від 12.07.2019 відповідач виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 9 366,57 грн., у зв`язку з чим спір у справі стосовно такої суми відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, у зв`язку із сплатою відповідачем позивачу частини заявленого до стягнення страхового відшкодування у розмірі 9 366,57 грн., провадження у даній справі підлягає закриттю в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно іншої частини заявленого у даній справі страхового відшкодування у розмірі 4 241,41 грн. суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Розрахунок зносу транспортного засобу здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (надалі - «Методика»).

Згідно із п. 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, тобто на момент скоєння ДТП строк його експлуатації перевищував 7 років, а відтак відповідач правомірно заперечив про здійснення позивачем розрахунку відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу.

Суд приймає до уваги визначений відповідачем коефіцієнт фізичного зносу, з урахуванням якого вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала 11 366,57 грн.

При цьому, суд зазначає, що жодних заперечень щодо правильності визначення відповідачем коефіцієнту фізичного зносу або власного розрахунку позивач не надав.

Таким чином, враховуючи встановлену судом вартість відновлювального ремонту, яка обмежена розміром права зворотної вимоги, яка перейшла до позивача, визначені полісом №АМ/2575140 розміри лімітів відповідальності та франшизи (дорівнює 2 000,00) відповідачем було повністю виплачено ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» страхове відшкодування за наведеним випадком.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині суми страхового відшкодування у розмірі 4 241,41 грн. та закриття провадження у справі в частині суми страхового відшкодування у розмірі 9 366,57 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування за договором (полісом) №АМ/2575140 обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відтак, виключно за наслідками вчинення наведених дій, які зумовлюють початок перебігу встановленого законодавцем в положеннях ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строку на прийняття страховиком рішення щодо відповідного страхового випадку, та у випадку не здійснення страхової виплати (неповної її виплати) за спливом такого строку чи повідомлення про прийняття рішення щодо відмови у виплаті страхового відшкодування взагалі, можна вести мову про існування порушених прав потерпілого або іншої особи, яка має право на отримання страхового відшкодування за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ, що підлягає судовому захисту.

Таким чином, оскільки документи, визначені статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», були направлені відповідачу листом №ЕЛ_7762 від 25.04.2019, а страхове відшкодування виплачено позивачу 12.07.2019, то у суду відсутні підстави вважати що на момент сплати дев`яностоденний строк для здійснення виплати страхового відшкодування закінчився.

Тобто, в даному випадку звернення позивача з даним позовом до суду є передчасним, адже матеріали справи не містять доказів настання обставин, з якими чинне законодавство України, що регулює спірні правовідносини, надає можливість для висновку про існування порушених прав позивача, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про покладення витрат по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись статтями 129, 231, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» страхового відшкодування у розмірі 9 366,57 грн. закрити.

2. В іншій частині в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відмовити.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий