СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2019 р. Справа № 917/384/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Кохан Ю.В..

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (вх. №2418П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 (суддя Киричук О.А.) по справі № 917/384/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», м. Полтава

до Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня», м. Кременчук Полтавської області

про стягнення 13 725,17 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго», звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради "Кременчуцька центральна районна лікарня" про стягнення з відповідача на користь позивача 13725,17 грн у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про постачання електричної енергії від 26.05.2014 №271, з яких: (активна електроенергія) пеня в сумі 256,21 грн та в сумі 13424,75 грн; 3% річних в сумі 21,36 грн; (реактивна електроенергія) пеня в сумі 21,09 грн; 3% річних в сумі 1,76 грн. Також, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1921,00 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі №917/384/19 задоволено позов частково. Стягнуто з КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (активна електроенергія) пеню в сумі 128,11 грн та в сумі 6712,38 грн; 3% річних в сумі 21,36 грн; (реактивна електроенергія) пеню в сумі 10,55 грн; 3% річних в сумі 1,76 грн, а також витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1921,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Комунальне некомерційне підприємство Кременчуцької районної ради "Кременчуцька центральна районна лікарня" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі №917/384/19 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «Полтаваобленерго» до КНП Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» про стягнення 13725,17 грн в повному обсязі.

05.08.2019 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №917/384/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.08.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» та надано позивачу строк до 21.08.2019 для надання відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) копії цього відзиву та доданих до нього документів заявнику апеляційної скарги в порядку ст. 263 ГПК України, а також призначено її до розгляду на 27.08.2019.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2019 справу №917/384/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Барбашова С.В.; суддя Стойка О.В., в зв`язку з відпусткою судді Попкова Д.О.

Відзив на апеляційну скаргу в строк, установлений ухвалою апеляційного господарського суду, представник позивача ПАТ «Харківобленерго» не надав.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, явка обов`язковою не визнавалась.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 26.05.2014 між ПАТ «Полтаваобленерго» (позивач по справі, постачальник) та КП КНП Кременчуцької райради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (відповідач по справі, споживач) було укладено договір №271 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 316,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У п.п.2.3.3., 2.3.4. договору встановлено, що споживач зобов`язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об`єктів і засобів комерційного обліку», а також здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Згідно з п.1 Додатку №2 (в редакції додаткової угоди №3 від 17.10.2016 до означеного договору «Порядок розрахунків» розрахунковим вважається період з 8.00 годин 17-го числа попереднього місяця до 8.00 годин такого ж числа поточного місяця. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Відповідно до п.2 Додатку №2 до означеного договору, споживач до початку розрахункового періоду здійснює платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії (Додаток №1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу»). Розмір суми платежу розраховується споживачем самостійно як сума добутків визначених на наступний розрахунковий період тарифів відповідного класу та заявленого (договірного) обсягу споживання електричної енергії. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем самостійно на підставі виставленого постачальником рахунку відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Окрім того, сторонами до означеного договору було підписано Додаток №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та перелік об`єктів і засобів комерційного обліку», в якому зазначено, що споживач 17-го числа кожного місяця о 08.00 годині самостійно фіксує покази засобів обліку, відповідно до «Переліку об`єктів і засобів комерційного обліку», та належним чином оформлює Відомість про фактичні покази розрахункових засобів обліку.

Між тим, п.4 Додатку №3 до означеного договору передбачено особисте надання належним чином оформленої відомості споживачем (його уповноваженим представником) за адресою філії постачальника до 14-00 години звітного числа, та оформлення актів прийняття - передавання товарної продукції і отримання рахунків.

Згідно з п.5.1. договору про постачання електричної енергії №271 від 26.05.2014, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше першого листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (Додаток №1 «Обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником за фактичним обсягом споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року, оформлюється Додатком №1 і направляється на погодження споживачу рекомендованим листом, або вручається уповноваженій особі споживача під підпис. Сторони домовились, що дані Додатку №1 вважаються погодженими з дати його направлення споживачеві постачальником.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п.5.1 цього договору обсягів (п.5.2 договору).

У відповідності до п.4.2.1. договору про постачання електричної енергії №271 від 26.05.2014 та п.10 Додатку №2 до означеного договору, у разі несвоєчасної оплати платежів, передбачених п.п.2.3.3., 2.3.4. договору, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується. На суму боргу здійснюються компенсаційні нарахування з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення.

Відповідно до п.9.4 договору, останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2014. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

За твердженнями позивача, відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання щодо своєчасної оплати замовлених обсягів електричної енергії виконував не належним чином, в зв`язку з чим ПАТ «Полтаваобленерго» звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав і просив стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 13725,17 грн, з яких: 256,21 грн - пеня за зобов`язаннями листопада 2018; 13424,75 грн - пеня за зобов`язаннями по попередній оплаті електроенергії за період з вересня по грудень 2018 року; 21,36 грн - 3 % річних за зобов`язаннями листопада 2018 року; за порушення термінів оплати спожитої реактивної електричної енергії 21,09 грн пені і 1,76 грн - 3% річних.

Господарський суд, частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що судом враховано правомірність нарахування позивачем пені на передоплату активної електроенергії з огляду на те, що зобов`язання відповідача здійснювати попередню оплату в розмірі 100% від заявленого (договірного) електроспоживання, передбачено умовами договору, а саме Додатком №2 до нього порядок розрахунків. Доказів внесення змін в договір у встановленому порядку надано суду не було.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог частин першої, другої та п`ятої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно приписів статей 627 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції та підтверджується в ході апеляційного розгляду справи, правовідносини сторін врегульовано договором №271 від 26.05.2014, який за своєю правовою природою є договором поставки та є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до положень статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України. Отже, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, Господарським та Цивільним кодексами України та іншими відповідними нормативно-правовим актами, в тому числі Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) (чинними на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого законом режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За статтею 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В своїй апеляційній скарзі, відповідач посилається на наявність договорів про закупівлю електричної енергії №271z-l від 15.02.2017 та №271z-l від 12.03.2018, які укладалися між ПАТ «Полтаваобленерго» та Кременчуцькою ЦРЛ, предметом яких є постачання електричної енергії лікарні у 2017 та у 2018 роках. Зазначені договори укладалися за результатами процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та на підставі виділення коштів з державного бюджету.

Зазначені договори були дослідженні в судовому порядку в ході розгляду справи №917/479/18.

Так, рішенням господарського суду Полтавської області від 17.07.2018 по справі №917/479/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018, позовні вимоги ПАТ «Полтаваобленерго» до Кременчуцької центральної районної лікарні було задоволено частково, з Кременчуцької центральної районної лікарні на користь ПАТ «Полтаваобленерго» було стягнуто 1375,07 грн - пені, 123,87 грн - 3% річних, 77,12 грн судового збору.

В зазначених судових процесуальних актах було встановлено наявність між сторонами зобов`язань, що виникли з договору №271 про постачання електричної енергії від 26.05.2014 та договору про закупівлю електричної енергії №271z-l від 12.03.2018. Зокрема, встановлено відсутність порушення відповідачем вимог договору про постачання електричної енергії в частині несвоєчасної попередньої оплати активної електроенергії та відмовлено в нарахуванні пені в сумі 32749,52 грн за несвоєчасне внесення попередньої оплати за активну електроенергію у період з січня 2017 року по лютий 2018 року, яка нарахована за загальний період з 17.12.2016 по 17.02.2018.

Отже, в межах господарської справи №917/459/18 встановлено, що придбання відповідачем електроенергії здійснювалося за бюджетні кошти, в зв`язку з чим між сторонами було укладено договір про закупівлю електричної енергії №271z-l від 12.03.2018.

В рамках даної справи позивач просив суд стягнути з відповідача за порушення термінів оплати спожитої активної електричної енергії встановлених договором 13725,17 грн (пеня за листопад 2018 256,21 грн; за зобов`язання по попередній оплаті електроенергії за період з вересня по грудень 2018 року включно пені 13 424,75 грн; 3% річних в розмірі 21,36 грн за листопад 2018 року); за порушення термінів оплати спожитої реактивної енергії пені 21,09 грн і 3% річних 1,76 грн.

На підтвердження обсягів спожитої відповідачем електроенергії позивачем надано суду копії відомостей відповідача про фактичні показники розрахункових приладів обліку електричної енергії, копії актів про обсяги спожитої (переданої) споживачу електричної енергії; крім цього, позивачем надано копії рахунків за електричну енергію.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.99 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, суд приймає до уваги постанову Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2018 у справі №917/459/18 та встановлені у ній факти, при цьому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів.

Придбання товарів за бюджетні кошти врегульовано Законом України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч. 7 ст. 2 Закону України «Про публічні закупівлі» забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 6.1., п. 6.6. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №417/1442 від 02.08.1996 із змінами, внесеними згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №492 від 06.04.2017, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з показами засобу (засобів) обліку.

Установи та організації, які фінансуються з державного та/або місцевого бюджету, можуть здійснювати оплату вартості електричної енергії за попередньою оплатою, плановими платежами з наступним перерахунком або оплатою, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.

Так, оскільки стягувана спірна пеня за нездійснення попередньої оплати згідно із статтями 610, 611 Цивільного кодексу України та ст.ст.218 і 230 Господарського кодексу України є формою відповідальності за вчинене порушення, кваліфікуючою ознакою якого є протиправність (вчинення дій або допущення бездіяльності всупереч умов зобов`язання), остільки альтернативність встановленого сторонами договірного врегулювання питання щодо імперативності попередньої оплати (допущення послідуючої оплати) унеможливлює визнання порушенням дій відповідача з оплати лише спожитої на момент оплати електричної енергії (за умов її здійснення у визначений строк для остаточних розрахунків, питання про що в межах апеляційного провадження не досліджується).

Правомірність здійснення внаслідок самостійного вибору відповідача як споживача електричної енергії, що фінансується з бюджету, форми оплати в межах укладеного договору (в даному випадку - попередня оплати або оплата за спожиті ресурси) узгоджується із спеціальною нормою абз.4 п.6.6. ПКЕЕ, які за змістом п.2.1. договору №271 від 26.05.2014 та п.1.1. ПКЕЕ мають перевагу у застосуванні порівняно із умови такого договору, визначеними п.2 Додатку №2.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, відповідач, як бюджетна установа, може здійснювати передоплату за послуги з електропостачання, і внесення передоплати є правом, але не обов`язком відповідача.

Статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» судом апеляційної інстанції задовольняється, витрати зі сплати судового збору підлягають перерозподілу, а саме: з позивача на користь відповідача за подання апеляційної скарги стягненню підлягає сума в розмірі 2881,50 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 4 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 09.04.2019 у справі №917/384/19 скасувати та прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (36022, м.Полтава, вул. Старий Поділ, 5, код ЄДРПОУ 0031819) на користь Комунального некомерційного підприємства Кременчуцької районної ради «Кременчуцька центральна районна лікарня» (39763, Полтавська область, Кременчуцький район, с.Камяні Потоки, вул. Центральна, 43 б, код ЄДРПОУ 1999342) суму судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 2881,50 грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду.

Строк і порядок оскарження даної постанови визначено у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.08.2019

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.В. Стойка