ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 Справа № 917/999/19

м. Полтава

за позовною заявою Акціонерного товариства Кредобанк, вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026; адреса листування: вул. Ж.Жабаєва, 7, м. Київ, 04112

до Приватне підприємство Ардоніт, вул. Олеся Гончара, 19-а, м. Полтава, 36010

про стягнення 26 201,36 грн.,

Суддя Пушко І.І.

Секретар судового засідання Квіта О.Т.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до ст. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява Акціонерного товариства "Кредобанк" до Приватного підприємства Ардоніт про стягнення 26 201,36 грн. заборгованості за договором про надання овердрафту № 03/10-2016 від 25.10.2016 року, з яких 18 874,00 грн. неповернута сума кредиту, 4 471,82 грн. прострочені проценти за кредитом, 56,63 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 262,78 грн. пеня по простроченій основній сумі кредиту, 536,13 грн. пеня по прострочених процентах.

За ухвалою від 24.06.2019 року провадження в цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Зазначена ухвала була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач Приватне підприємство Ардоніт порушив умови укладеного договору про надання овердрафту № 03/10-2016 від 25.10.2016 року, не повернув позивачу кредитні кошти у передбачений договором термін.

Ухвала суду від 24.06.2019 року направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 94-95) та повернулась до суду із відміткою поштового працівника адресат не знайдений (а.с. 97-98). Згідно ч. 7 ст. 120 ГПК України, зазначена ухвала вважається врученою.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом строк не скористався. За п. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи, достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (Банк, позивач у справі) та Приватне підприємство "Ардоніт" (Позичальник, відповідач у справі) 25.10.2016 року уклали договір № 03/10-2016 про надання овердрафту (далі Договір, а.с. 32-37).

Згідно з п. 1.2 Статуту акціонерного товариства «Кредобанк» з метою приведення Статуту у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення ведення бізнесу та залучення інвестицій емітентами цінних паперів» та згідно з рішенням Акціонера № 03/2018 від 29.11.2018 року банк змінив своє найменування з публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на акціонерне товариство «Кредобанк», відомості про що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Акціонерне товариство «Кредобанк» виступає правонаступником всіх прав та обов`язків публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (а.с. 15, зворот).

Відповідно до п. 1 Договору, Банк зобов`язувався надати Позичальнику Овердрафт , тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов`язався повернути Овердрафт і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно з розділом 2 Договору, сторони погодили наступні умови кредитування:

- ліміт Овердрафту - максимальна сума, в межах якої Позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого Поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому, встановлений 20 000,00 грн. (п. 2.1);

- процентна ставка 32% річних (п. 2.2);

- комісія за управління кредитом (Овердрафтом)- 0,05%, яка нараховується від суми платежів. Здійснених за рахунок Овердрафту протягом одного операційного дня і сплачується при поступленні коштів на поточний рахунок Позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вона нарахована (п. 2.3.3);

- дата остаточного повернення Овердрафту 24.10.2017 року (п. 2.4);

- пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором визначена в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочення (п. 2.6);

- датою надання Овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку)Згідно з п. 3.1 Договору, за надання Овердрафту Позичальник сплачує Банку комісії визначені п. 2.3 Договору (п. 2.9).

Проценти за користування Овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по Овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою вказаною п. 2.2. цього Договору з урахуванням строку користування Овердрафтом (п. 3.2).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що позичальник зобов`язаний повернути Овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього.

Згідно п. 4.2 Договору, повернення Овердрафту здійснюється за рахунок коштів, які надходить на поточний рахунок Позичальника.

Пунктом 4.5 Договору визначено, що Позичальник уповноважує та безвідклично доручає Банкові здійснювати договірне списання з усіх його поточних рахунків, відкритих в Банку, грошових коштів і спрямовувати їх на погашення заборгованості за Овердрафтом, нарахованими процентами, комісіями, а також можливої неустойки (штрафу, пені) за Договором.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань(повернення Овердрафту, оплати процентів, комісій,інших платежів за Договором Банк має право стягну ти з Позичальника пеню в розмірі, визначеному п.2.6. Договору.

Листом від 05.01.2017 року ПАТ «Кредобанк» повідомив Позичальника про порушення ним умов Договору та припинення подальшої видачі коштів по овердрафту та фіксування ліміту заборгованості на рівні 20 000,00 гривень, також Позичальника було проінформовано про те, що згідно умов договору процентна ставка, починаючи з 01.01.2017 року встановлюється на рівні 2% вище діючої (а.с. 44).

Взяті на себе зобов`язання згідно Договору, щодо надання відповідачеві Овердрафту були виконані позивачемв повному обсязі, що підтверджусться випискою руху коштів по рахунку з 25.10.16 по 03.06.2019 року (а.с. 46-47).

Всупереч п. 1, п.2.1, 2.2, 2.3, 2.6, 4.1, 4.2, 4.5 Договору, Позичальник прийняті на себе зобов`язання не виконав, кредит в порядку і в терміни, передбачені Договором не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив.

Повідомлення-вимога про виконання зобов`язань за Договором (а.с. 87), яка надсилалась відповідачу, залишена останнім без реагування.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з Приватного підприємства "Ардоніт" на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість договором про надання овердрафту № 03/10-2016 від 25.10.2016 року в розмірі 26 201,36 грн., з яких 18 874,00 грн. неповернута сума кредиту, 4 471,82 грн. прострочені проценти за кредитом, 56,63 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2 262,78 грн. пеня по простроченій основній сумі кредиту, 536,13 грн. пеня по прострочених процентах.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір про надання овердрафту.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1069 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Пунктом 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, позивач виконав прийняті на себе зобов`язання по Договору щодо надання відповідачу Овердрафту, що підтверджується випискою руху коштів по рахунку з 25.10.16 по 03.06.2019 року (а.с. 46-47), яка є належним доказом видачі та руху коштів по особовому рахунку враховуючи положення п. 5.6 «Положення про організацію операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04 липня 2018 року, за яким виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як підтверджується матеріалами справи, Позичальник не повернув кредитні кошти в межах визначеного п. 2.4 договором строку, а саме: по 29.10.2017 року.

Станом на день подачі позову заборгованість відповідача по неповернутій сумі кредиту становить 18 874,00 грн., Докази виконання договірного обов`язку відповідачем по поверненню банку цієї суми відсутні.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов Договору позивачем нараховано проценти відповідачу згідно графіку та комісію за адміністрування кредиту. Загалом, станом на 30.05.2019 за відповідачем рахується 4471,82 грн. заборгованості по простроченим процентам та заборгованість по комісії у розмірі 56,63 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт наявності заборгованості відповідача за кредитом станом на 03.06.2019 року в розмірі 18 874,00 грн. неповернутої суми кредиту, 4471,82 грн. заборгованості по прострочених процентах та 56,63 грн. заборгованості по комісії. Відтак, позовні вимоги про стягнення неповернутої суми кредиту, комісії та процентів є обґрунтованими та задовольняються судом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України).

Згідно з п. 6.1 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення Овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) Банк має право стягнути з Позичальника пеню в розмірі визначеному п. 2.6 цього Договору.

Пунктом 2.6 Договору передбачено, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний календарний день прострочення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем у визначений строк зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, позивач, на підставі п.п. 6.1, 2.6 Договору овердрафту за період прострочення з 25.10.2017 року по 25.04.2019 року нарахував 2 262,78 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту та 536,13 грн. пені по прострочених процентах пеня в сумі 3910,46 грн.

Перевірка правильності розрахунку пені, 3% річних та інфляційних витрат здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт".

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

Відповідач не надав будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення, тому позовні вимоги задовольняються судом повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір за розгляд справи покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129 (ч. 1), 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Ардоніт (вул. Олеся Гончара, 19-а, м. Полтава, 36010, ) на користь Акціонерного товариства Кредобанк (вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026; адреса листування: вул. Ж.Жабаєва, 7, м. Київ, 04112, ) 18 874,00 грн. неповернутої суми кредиту, 4 471,82 грн. прострочених відсотків за кредитом, 56,63 грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 2 262,78 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту, 536,13 грн. пені по прострочених відсотках; 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Копію рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

4. Видати накази з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.І. Пушко