ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/2061/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажтехторг" (вул.Приморська, 18, офіс 33, м.Одеса, 65026; )

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, б. 5, м. Київ, 03680; ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, б. 19; м.Одеса, 65012; )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Потребенко О.М.

Представники:

Від позивача: Козолуп М.С. - на підставі довіреності № 1907 від 19.07.2019р.

Від відповідача: Рахнянська С.В. - на підставі довіреності 359 від 19.08.2019р.

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Монтажтехторг", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення заборгованості у розмірі 132 236 грн. 25 коп., пені у розмірі 37 247 грн. 15 коп., 3% річних у розмірі 6 510 грн. 37 коп. та інфляційних втрат у розмірі 26 539 грн. 81 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24 липня 2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2061/19 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження .

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач позов визнає частково та просить суд застосувати сплив позовної давності щодо вимоги про стягнення пені у розмірі 37 247 грн. 15 коп. з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Позивач у справі зазначає, що 19 серпня 2017 р. між ТОВ "Монтажтехторг" (Постачальник) та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії „Одеська залізниця АТ «Українська залізниця» (Замовник) був укладений Договір поставки №ОД/НХ-17-1051-НЮ (надалі - Договір), згідно п.1.1 якого Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - «товар»), які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно п.1.2. Договору найменування товару: Труби не металеві. Відповідно до п.3.1. Договору кількість та асортимент товару визначається у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору.

Разом з Договором сторони узгодили та підписали Специфікацію №1 (Додаток №1) на поставку товару на загальну суму 503 169 грн. 95 коп. ( з ПДВ) .

Відповідно до п.16.2. Договору строк дії цього Договору встановлюється сторонами з моменту його підписання до 30.09.2017 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов`язань.

Позивач зазначив, що згідно п.5.1. Договору Товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені Графіком поставки (Додаток №2).

Відповідно до п.5.2. Договору в межах конкретного періоду (кварталу) поставки Товару, визначеного Графіком поставки, Постачальник зобов`язаний здійснити поставку Товару на підставі письмових заявок Замовника у строки, визначені в цих заявках, але не пізніше ніж впродовж 3 робочих днів з моменту їх отримання у будь-який спосіб (факсом, електронною поштою або листом за адресою: 65026, м.Одеса, вул. Приморська, 18, офіс 33).

Згідно п.5.6. Договору Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на склад Замовника (65098, м.Одеса, вул.Степна, 2, Головний матеріальний склад служби МТП ПАТ «Українська залізниця» на умовах DDР в редакції інкотермс-2010).

Позивач також зазначив, що відповідно до п.6.1. Договору Замовник оплачує поставлений Постачальником Товар за ціною, вказаною у Специфікації. Згідно п.6.4. Договору загальна сума за Договором складає 503 169 грн. 95 коп. (з ПДВ) .

Відповідно до п.7.1. Договору розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються у безготівковій формі. Згідно п.7.2. Договору розрахунки за поставлений Товар здійснюються Замовником протягом 5 календарних днів. Днем отримання Товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Згідно п.9.5. Договору підтвердженням про одержання Товару Замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками Сторін.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним здійснено поставку відповідачу труб не металевих на загальну суму 132 236 грн. 25 коп. (без ПДВ), що підтверджується видатковими накладними №57 від 21.11.2017 р. та №58 від 21.11.2017 р.

Отже, згідно умов Договору відповідач був зобов`язаний здійснити оплату останнім днем 26.11.2017р. Однак, взяті на себе зобов`язання своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений Товар відповідач не виконав, у зв`язку з чим, як зазначає позивач, за останнім утворилась заборгованість за Договором у розмірі 132 236 грн. 25 коп. (без ПДВ).

Позивач також зазначив, що відповідно до п.12.1. Договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. Так, 08.11.2018р. позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №1 з вимогою погасити заборгованість мирним шляхом, однак остання залишилася без задоволення.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідачем не виконано належним чином зобов`язання, що випливають з Договору поставки №ОД/НХ-17-1051-НЮ від 19.08.2017р. та наявні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості у сумі 132 236 грн. 25 коп.

Крім того, позивач зазначив, що згідно з п. 11.2. Договору у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У зв`язку із невиконанням Замовником своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, на підставі зазначеного пункту Договору, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 27.11.2017р. по 18.07.2019р. у розмірі 37 247 грн. 15 коп., яку також просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу за період з 27.11.2017р. по 18.07.2019р. 3% річних у розмірі 6 510 грн. 37 коп. та інфляційні втрати у розмірі 26 539 грн. 81 коп. , які також просить суд стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач у своєму відзиві позов визнає частково та заперечує щодо заявленої до стягнення суми штрафних санкцій в частині стягнення пені у розмірі 37 247 грн. 15 коп., згідно наданого позивачем розрахунку, з огляду на те, що на дату звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Одеської області, строк позовної давності щодо стягнення пені сплив.

Так, відповідач зазначив, що п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Разом з тим, відповідач зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що поставка товару відбулася 21.11.2017 року, а позовна заява подана до Господарського суду Одеської області 18.07.2019 року, ухвалою від 24.07.2019 року було відкрито провадження по справі, тобто після спливу позовної давності.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України зазначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, відповідач вважає, що сума пені у розмірі 37 247 грн. 15 коп., є такою, що не підлягає до стягнення.

Розглянув матеріали справи, судом встановлено, що 19 серпня 2017 р. між ТОВ "Монтажтехторг" (Постачальник) та АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії „Одеська залізниця АТ «Українська залізниця» (Замовник) був укладений Договір поставки №ОД/НХ-17-1051-НЮ, згідно п.1.1 якого Постачальник передає у власність Замовника, а Замовник оплачує товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами (далі - «товар»), які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною. Постачальник передає у власність Замовника товар на умовах, зазначених в договорі.

Згідно п.1.2. Договору найменування товару: Труби не металеві. Відповідно до п.3.1. Договору кількість та асортимент товару визначається у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору. Згідно Специфікації №1 (Додаток №1) Постачальник має поставити товару на загальну суму 503 169 грн. 95 коп. ( з ПДВ 20% у розмірі 83 861 грн. 66 коп. ).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, між сторонами за Договором склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно п.5.1. Договору Товар має бути поставлений в обсягах і строки (періоди), які визначені Графіком поставки (Додаток №2 до Договору ).

Відповідно до п.6.1. Договору Замовник оплачує поставлений Постачальником Товар за ціною, вказаною у Специфікації. Згідно п.6.4. Договору загальна сума за Договором складає 503 169 грн. 95 коп. (з ПДВ).

Відповідно до п.7.1. Договору розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються у безготівковій формі. Згідно п.7.2. Договору розрахунки за поставлений Товар здійснюються Замовником протягом 5 календарних днів. Днем отримання Товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

У п.9.5. Договору сторони домовилися, що підтвердженням про одержання Товару Замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками Сторін.

Будь-якого іншого порядку оплати за отриманий товар сторони у Договорі не передбачили.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За матеріалами справи, на виконання умов Договору позивачем здійснено поставку відповідачу труб не металевих на загальну суму 158 683 грн. 50 коп. ( з ПДВ) , що без урахування податку на додану вартість становить 132 236 грн. 25 коп. Факт поставки товару підтверджується видатковими накладними №57 від 21.11.2017 р. та №58 від 21.11.2017 р. Отже, згідно з п.7.2 Договору відповідач був зобов`язаний здійснити оплату останнім днем 26.11.2017р.

Однак, взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі сплати за поставлений Товар відповідач не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість за Договором у розмірі 132 236 грн. 25 коп. (без ПДВ) .

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення .

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованості у сумі 132 236 грн. 28 коп.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом та договором.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з п. 11.2. Договору у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У зв`язку із невиконанням Замовником своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений товар, на підставі зазначеного пункту Договору, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 27.11.2017р. по 18.07.2019р. у розмірі 37 247 грн. 15 коп.

Разом з тим, відповідач у справі надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про застосування строків позовної давності щодо стягнення з нього пені за період з 27.11.2017р. по 18.07.2019р. у розмірі 37 247 грн. 15 коп., пославшись на те, що поставка товару відбулася 21.11.2017р., а позовна заява подана до Господарського суду Одеської області 18.07.2019 року, тобто після спливу строку позовної давності.

Згідно ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, відповідно до ч.1 якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Слід зауважити, що відповідно до ст.260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Згідно ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події , з якою пов`язано його початок. При цьому, згідно ст.252 цього Кодексу строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка неминуче настане.

Статтею 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки, штрафу.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з позицією відповідача у справі щодо застосування у даному випадку встановлених законодавством строків позовної давності щодо вимог про стягнення пені у розмірі 37 247 грн. 15 коп.

Згідно п.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, на думку суду, позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені за період з 27.11.2017р. по 18.07.2019р. у розмірі 37 247 грн. 15 коп. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу за період з 27.11.2017р. по 18.07.2019р. 3% річних у розмірі 6 510 грн. 37 коп. та інфляційні втрати у розмірі 26 539 грн. 81 коп., які також підлягають стягненню з відповідача.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, на думку суду, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажтехторг" підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123,129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.123, 129, 231,232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажтехторг" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Тверська, б. 5, м. Київ, 03680; ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, б. 19; м.Одеса, 65012; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажтехторг" (вул.Приморська, 18, офіс 33, м.Одеса, 65026; ) заборгованість у розмірі 132 236 грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 6 510 грн. 37 коп., інфляційні втрати у розмірі 26 539 грн. 81 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 479 грн. 30 коп.

3. В решті відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30 серпня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога