ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29.08.2019 Справа № 905/1115/19

Господарський суд Донецької області у складі:

Судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду заяву Державного підприємства «Енергоринок» про передачу справи за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва

у справі за позовом акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Комерційна, будинок №8, код ЄДРПОУ - 00131268)

до Державного підприємства «Енергоринок» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок №27; код ЄДРПОУ - 21515381)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вулиця Смоленська, будинок 19, код ЄДРПОУ - 39369133)

про відновлення становища, яке існувало до порушення права, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Гаркуша В.В. (свідоцтво ЖТ №000837 від 14.06.2017)

від третьої особи: Без`язичний В.Ф. (довіреність №7 від 21.12.2018)

В С Т А Н О В И В

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Енергоринок» про відновлення становища, яке існувало до порушення права.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неправомірну некомпенсацію відповідачем втрат від постачання електричної енергії пільговим категоріям споживачів за період листопад-грудень 2014 року та січень-березень 2015 року шляхом зменшення вартості електричної енергії, купованої за договором №4863/01 від 19.08.2008.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.06.2019 відкрито провадження у справі №905/1115/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04.07.2019.

Від відповідача 04.07.2019 на адресу господарського суду Донецької області надійшли, зокрема, заява про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду міста Києва та клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору.

За результатами підготовчого засідання судом відкладено розгляд вказаних заяв до наступного судового засідання, вирішено продовжити строк сторонам для подання доказів по справі та відкласти підготовче судове засідання на 24.07.2019.

У судовому засіданні 24.07.2019 судом відкладено розгляд клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та заяви про передачу справи за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до наступного судового засідання, вирішено продовжити строк сторонам для подання доказів по справі та відкласти підготовче судове засідання на 15.08.2019. Продовжено строк підготовчого провадження до 16.09.2019.

У судовому засіданні 15.08.2019 оголошено перерву до 29.08.2019 об 11:20 год.

У підготовчому засіданні 29.08.2019 року судом розглянуто клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва та вирішено відмовити в його задоволенні, враховуючи наступне.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Територіальна підсудність - це компетенція із розгляду справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Основними видами територіальної підсудності є, зокрема загальна, альтернативна та виключна.

Види підсудності передбачають в одних випадках пільги сторонам при виборі суду, в інших - створення найсприятливіших умов для вирішення справи, забезпечення незалежності та неупередженості суду, захист прав заінтересованих осіб.

Загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом територіальної підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При цьому, стаття 29 Господарського процесуального кодексу України визначає правила підсудності справ за вибором позивача, тобто альтернативної підсудності, за якої позов за вибором позивача може бути пред`явлений в одному з двох і більше судів.

Отже, головною ознакою цього виду підсудності є воля позивача у справі під час визначення конкретного господарського суду для вирішення спору по суті в межах правил, встановлених процесуальним законом.

Суд не має права обмежувати вибір позивача для розгляду справи у конкретному суді.

Альтернативна територіальна підсудність зумовлена необхідністю або доцільністю надання позивачеві права вибору суду, який розглядатиме справу.

Встановлення правил альтернативної підсудності створює позивачу більш сприятливий режим для участі в судочинстві (наприклад, зменшуються витрати часу на звернення до суду, що, у свою чергу, може вплинути на оперативність розгляду справи).

Отже, право позивача на альтернативну підсудність є абсолютним і не може бути обмежене, оскільки процесуальний закон не передбачає виключень з нього.

Так, частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто законодавець передбачив юридичну можливість для позивача, який звертається до суду із позовом з приводу вирішення спору, що виник при виконанні правочинів у господарській діяльності, обрати на власний розсуд, якими правилами територіальної підсудності керуватись при зверненні до суду за захистом своїх прав. У процесуальному законодавстві запроваджено для такої категорії справ правило альтернативної підсудності, що надає право саме позивачу обирати уповноважений суд з-поміж тих, що визначені або загальними правилами підсудності господарських справ, або спеціальним правилом альтернативної підсудності - за місцем виконання договорів.

Статтею 532 Цивільного кодексу України передбачено, що місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться:

1) за зобов`язанням про передання нерухомого майна - за місцезнаходженням цього майна;

2) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі договору перевезення, - за місцем здавання товару (майна) перевізникові;

3) за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, - за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання;

4) за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання;

5) за іншим зобов`язанням - за місцем проживання (місцезнаходженням) боржника.

Зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

В даному випадку, спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору №4863/01 від 19.08.2008, предметом якого є купівля-продаж електричної енергії.

На момент укладення Договору та протягом виникнення і існування спірних правовідносин AT «ДТЕК Донецькі електромережі» здійснювало ліцензовану діяльність з постачання електричної енергії за регульованим тарифом у Донецькій області відповідно до вимог Закону України «Про електроенергетику» (який діяв на той час), закуповуючи електричну енергію у Відповідача на підставі Договору купівлі - продажу №4863/01 від 19.08.2008 та постачаючи її /споживачам Донецького регіону.

Дані обставини підтверджуються наступним:

- ліцензією, виданою позивачеві згідно рішення НКРЕ від 12.04.2012 № 410 (серія АД №036309 на здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом;

- висновками суду, зробленими під час розгляду справи № 805/2451/16-а (зокрема, у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2017).

Відповідно до ст.4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Отже, постанова Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2017 у справі № 805/2451/16-а має преюдиціальне значення, а встановлені ними факти повторного доведення не потребують.

Так, у постанові Донецького окружного адміністративного суду від 01.02.2017 у справі № 805/2451/16-а встановлено, що місцем виконання Договору купівлі - продажу №4863/01 від 19.08.2008 є Донецька область.

Крім того, в укладеному Договорі є посилання на те, що обсяги купівлі-продажу електроенергії та інші питання, безпосередньо пов`язані із виконанням договору в натурі визначаються за участю Донбаської енергосистемо ДП НЕК «Укренерго» (п.п. 4.5 - 4.7, 5.2 Договору), якою, до речі, було погоджено укладений сторонами Договір. Враховуючи, що Донбаська енергосистема була відокремленим підрозділом ДП НЕК «Укренерго», який здійснював централізоване електропостачання Донецької області, саме територія цієї області була місцем виконання Договору.

З огляду на вищевикладене, місцем виконання Договору купівлі - продажу №4863/01 від 19.08.2008 є Донецька область.

Позивач, скориставшись правом вибору альтернативної підсудності, подав позов до господарського суду Донецької області, який є судом за місцем виконання договору.

Доводи відповідача в частині того, що предметом спору у даній справі є фінансові розрахунки за цим Договором, а не фактична поставка електричної енергії за Договором купівлі-продажу не нівелюють право позивача на вибір альтернативної підсудності, оскільки аналіз частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, охоплюють всі вимоги, пов`язані, зокрема, з виконанням таких договорів.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд залишає без задоволення подану відповідачем заяву про передачу справи за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Керуючись ст. 27, 29, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В

Заяву Державного підприємства «Енергоринок» про передачу справи за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва залишити без задоволення

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання - 29.08.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя С.М. Фурсова