ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р.

м. Харків

Справа № 922/3633/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Волевському Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченко, 1; )

до

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1; )

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського 12/2; )

про

визнання права оренди

за участю представників:

позивача - Новгородська В.В., ордер № 123361 від 08.07.19;

відповідача - Мамедова Н.Т., довіреність № 15 від 02.07.19;

3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2016 року Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, в якому просило:

- визнати право оренди цілісного майнового комплексу Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", шляхом визнання продовженим договору оренди № 240 від 14.07.2005 року в редакції станом на 31.07.2016 року на новий термін до 17.08.2027 року;

- зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області укласти договір № 5 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" №240 від 14.07.2005 року у запропонованій позивачем редакції.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди державного майна, який неодноразово продовжував свою дію. Загальний строк дії договору, як зазначав позивач, становить 11 років і сплинув 31.07.2016 року. Позивач стверджував, що він звертався до відповідача про пролонгацію договору, однак орган управління державним майном (Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) не надав згоду на пролонгацію договору оренди з підстав порушення позивачем істотних умов такого договору (зокрема, щодо збереження орендованого майна), а посилаючись на таку позицію органу управління та намір використовувати орендоване майно для власних потреб - відповідач звернувся до позивача із заявою про припинення дії договору. Однак, таку відмову та заяву позивач вважає протиправними, оскільки, як посилається позивач, він не вчиняв жодних дій щодо псування майна, а мав місце лише об'єктивний та неминучий знос об'єкта оренди. Ані орган управління, ані відповідач не зазначили яким чином вони будуть використовувати для власних потреб орендоване майно. Відповідно до вимог чинного законодавства, в березні 2016 року було проведено оцінку орендованого майна, про що складено звіт, який, згідно висновку будівельно-технічного, економічного, товарознавчого та авто-товарознавчого експертного дослідження №1628/1629/1689/1690 від 15.11.2016 року, у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що в цілому не вплинули на достовірність оцінки. Позивач також вважає, що необхідність проведення інвентаризації та перерахунку розміру орендної плати для пролонгації договору є не обов'язковим, оскільки відповідна вимога не передбачена ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". В розумінні ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" позивача не було проінформовано про намір власника об'єкту оренди використовувати відповідне майно для власних потреб, а повідомлено лише про недоцільність пролонгації договору. Після припинення строку дії договору оренди 31.07.2016 року позивач продовжує користуватись орендованим майном та сплачувати за нього орендну плату - а тому, на думку позивача, договір оренди має бути продовжено до 17.08.2027 року (на 11 років - як сукупний строк, протягом якого діяв договір оренди).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.10.2016 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, а також залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство економічного розвитку.

Рішенням від 17.11.2016 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2017 р., позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2017 р. вказані рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.07.2017 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 р., в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 02.05.2018 р. вказані рішення скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.01.2019 р. позов залишено без розгляду.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 року ухвалу господарського суду Харківської області від 09.01.2019 року у справі №922/3633/16 скасовано, а справу направлено до господарського суду Харківської області на розгляд.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14 травня 2019 року розгляд справи призначено на 10 червня 2019 року. Зазначено, що розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Відповідачеві, згідно ст. 165 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов, також роз’яснено, що відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Позивачеві, згідно статті 166 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання, а відповідачу – строк 5 днів на подання заперечень на відповідь позивача на відзив, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

03 червня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника позивача надійшло клопотання (вх.. №13525) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 10 червня 2019 року підготовче засідання відкладено на 26 червня 2019 року об 11 годині 00 хвилин.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 26 червня 2019 року підготовче засідання відкладено на 08 липня 2019 року об 10 годині 00 хвилин.

В підготовчому судовому засіданні 08 липня 2019 року без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 12 липня 2019 року об 10 годині 00 хвилин.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 12 липня 2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 24 липня 2019 року об 11 годині 30 хвилин.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 24 липня 2019 року в судовому засіданні оголошено технічну перерву до 12 серпня 2019 року об 11 годині 30 хвилин.

Присутній у судовому засіданні 12 серпня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та позов просив задовольнити. Наголосив, що відповідачем за весь час знаходження орендованого майна в оренді у позивача не направлялось жодного листа з приводу погіршення стану майна, не пред'являлись претензії чи вимоги стосовно відшкодування збитків, завданих пошкодженням майна. Станом на дату звернення до суду позивач продовжує користуватись орендованим майном та сплачувати за нього орендну плату, а тому, на його думку, договір оренди має бути продовжено до 17.08.2027 року.

Присутній у судовому засіданні 12 серпня 2019 року представник відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначає, що відповідачем у межах строків встановлених частиною другою статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» було повідомлено позивача про припинення Договору оренди №240 від 14.07.2005, у зв’язку з чим строк дії договору закінчився 31.07.2016.

Представник 3-ї особи в судове засідання 12 серпня 2019 року не з’явився, 22 липня 2019 року через канцелярію господарського суду Харківської області від представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України надійшло клопотання (вх. №17678) про проведення розгляду справи №922/3633/16 без участі представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, також надійшли письмові пояснення (вх.№18756 від 02.07.2019), в яких представник Міністерства економічного розвитку України просить відмовити у задоволенні позову.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Розглянувши матеріали справи, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (Орендодавець) та ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (Орендар) було укладено Договір оренди від 14.07.2005 №240/5338 цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" (надалі - договір оренди, т. I, а.с. 26-31).

Станом на 30.06.2005 року було проведено оцінку цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", вартість майна, що використовується орендарем визначено в сумі 812,8 тис. грн. (Акт оцінки цілісного майнового комплексу, т. I, а.с. 37-39).

Згідно з пунктом 1.1. договору оренди, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" (далі - "підприємство"), склад і вартість якого визначено відповідно до наведених акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.06.05 року, вартість орендованого майна становить 6181,8 тис. грн., у тому числі основні засоби без капітальних інвестицій за залишковою вартістю - 4341,3 тис. грн., нематеріальні активи за залишковою вартістю - 1840,5 тис. грн.

Відповідно до пункту 1.2 договору оренди, оборотні матеріальні засоби в сумі 812,8 тис. грн. орендар викуповує на підставі договору купівлі-продажу, що укладається одночасно з підписанням цього договору.

За договором купівлі-продажу матеріальних оборотних засобів цілісного майнового комплексу науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" до позивача від відповідача перейшло у власність майно - оборотні матеріальні засоби, які входили до складу цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" згідно акту оцінки цілісного майнового комплексу підприємства.

Пунктом 1.3. договору сторони погодили, що у зв'язку з перевищенням, кредиторської заборгованості над сумою залишку коштів у касі та на розрахункових рахунках у банках, суми дебіторської заборгованості підприємства, грошові кошти в сумі 1474,2 тис. грн. передаються орендарю для погашення кредиторської заборгованості державного підприємства.

Після укладання цього договору орендар приєднує до свого майна підприємство в установленому порядку (пункт 1.4. договору оренди).

У відповідності до пункту 1.5. договору оренди, цей договір є підставою для виникнення в разі приватизації підприємства пріоритетних прав орендаря на довгострокову оренду земельних ділянок, на яких розміщене підприємство, з наступним викупом цієї ділянки відповідно до законодавства.

Пунктами 5.3-5.5 Договору передбачено, що орендар зобов'язаний забезпечити збереження орендованого майна Підприємства, запобігати його пошкодженню та псуванню; своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна; у разі зміни стану об'єкта оренди повідомити про це Орендодавця.

Орендар виступає правонаступником усіх прав та обов'язків реорганізованого державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" відповідно до передавального балансу (пункту 1.6. договору оренди).

Відповідно до пункту 10.1. договору оренди, цей договір укладений строком на 5 років, що діє з 14.07.2005 року до 14.07.2010 року включно.

Умовами пункту 10.6. договору оренди передбачено, що після закінчення строку дії договору оренди, договір може бути продовжений шляхом укладення додаткової угоди.

До договору оренди сторонами укладались додаткові угоди.

Так, додатковою угодою №290 від 14.07.2010 року сторони погодили строк дії договору оренди до 14.09.2010 року (т. I, а.с. 42).

В період з 07.03.2014 року по 03.09.2014 року проводилась перевірка стану збереження та підстав використання об'єкту оренди, під час якої було встановлено, зокрема, факти неналежного збереження об'єктів державної власності, що призвело до порушення п. 5.3-5.5 договору оренди (Звіт про результати перевірки стану збереження та підстав використання державного майна цілісного майнового комплексу науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", відповідно до договору оренди від 14.07.2005 року №240/5338, т. I, а.с. 222-242).

Додатковою угодою №319 від 30.07.2010 року сторони погодили строк дії договору оренди до 14.07.2015 року (т. I, а.с. 57).

Листом від 04.02.2015 року №10 з огляду на закінчення строку дії договору 14.07.2015 року, а також необхідність проведення оцінки об'єкта оренди відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" для пролонгації договору (адже остання оцінка об'єкта оренди проводилась більше трьох років тому), відповідач просив позивача повідомити про намір щодо подальшого використання об'єкту оренди (т. I, а.с. 73).

Листом від 10.02.2015 року №05/422 позивач повідомив відповідача про намір продовжити строк дії договору оренди на 5 років - до 14.07.2020 року (т. I, а.с. 74).

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України надало погодження на передачу цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" в оренду терміном на 5 років без права викупу та передачі в суборенду за умови відсутності на момент здачі в оренду податкової застави на це майно та за умови, що це майно не перебуває під судовими арештами (лист Мінекономрозвитку України №3242-06/15217-03 від 13.05.2015 року), про що відповідач повідомив позивача листом №10-16-9642 від 22.05.2015 року (т. I, а.с. 75-76).

Листом від 14.07.2015 року №11-06-02-05270 відповідач повідомив позивача про надання Мінекономрозвитку України згоди на пролонгацію договору оренди строком на 5 років, а також повідомив про необхідність проведення оцінки орендованого майна з огляду на положення ст. 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у зв'язку з чим просив позивача в триденний термін з моменту отримання даного листа надати кандидатури членів комісії з оцінки майна, та направив примірник Договору №1 до договору оренди.

21.07.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» було підписано Договір № 1 про внесення змін до Договору оренди від 14.07.2005 року №240 ЦМК ДНВП «Укрмеханобр», яким:

- продовжено строк дії договору оренди №240 до 30.11.2015 року;

- зобов'язано Орендаря, в термін, визначений діючим законодавством, провести інвентаризацію державного майна ЦМК ДНВП «Укрмеханобр» станом на 31.07.2015 року;

- одночасно з проведенням інвентаризації зобов'язано Орендаря здійснити станом на 31.07.2015 року аудиторську перевірку щодо правильності формування вартості орендованого державного майна, що входить до складу ЦМК ДНВП «Укрмеханобр», руху державних основних засобів та амортизаційного фонду на ЦМК ДНВП «Укрмеханобр»;

- зобов'язано Орендодавця, на підставі акту оцінки, складеного станом на 31.07.2015 року визначити розмір орендної плати за базовий місяць оренди - липень 2015 року, з одночасним внесенням змін до Договору оренди №240 в частині вартості орендованого державного майна, що входить до складу ЦМК ДНВП «Укрмеханобр», та розміру орендної плати;

- зобов'язано Орендодавця визначити різницю між розміром орендної плати, яку Орендар сплачував на момент підписання Договору №1 до Договору оренди № 240, та розміром орендної плати, що буде визначена на підставі акту оцінки; - зобов'язано Орендодавця, з урахуванням визначеної різниці (див. попередній пункт) донарахувати орендну плату з 14 липня 2015 року - місяць, починаючи з якого здійснюється перерахунок орендної плати та послідуючі місяці оренди до моменту внесення змін до Договору оренди № 240, визначених п. 13.3. цього Договору; зобов'язано Орендаря, після донарахування Орендодавцем орендної плати, перерахувати донараховану суму до державного бюджету протягом 1 (одного) місяця після внесення змін, визначених п. 13.4 Договору оренди №240. Після чого, 30.07.2015 року, з метою:

- підготовки до оцінки ЦМК ДНВП «Укрмеханобр»;

- визначення складу необоротних матеріальних та нематеріальних активів, що входять до складу цілісного майнового комплексу «Укрмеханобр»;

- визначення складу майна, що передається на утримання або зберігання орендарю, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області був виданий наказ №00622 від 30.07.2015 року.

Наказом відповідача від 30.07.2015 року №00622 було призначено інвентаризацію майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" станом на 31.07.2015 року - дату оцінки об'єкта оренди; визначено комісію з інвентаризації майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр".

На виконання Договору №1 до Договору оренди №240, листа від 14.07.2015 року №11-06-07-03270 та наказу №00622 від 30.07.2015 року «Про оцінку об'єкта оренди - Державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було проведено відповідні роботи та надано необхідні матеріали інвентаризації майна станом на 31.07.2015 року, укладено відповідні договори на проведення аудиту та експертної оцінки, проведено оплату виконаних робот з аудиту у повному обсязі.

Як свідчить лист відповідача від 18.11.2015 року №11-06-02-06410, інвентаризація майна цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" була проведена 31.07.2015 року, результати якої оформлено Зведеним актом від 31.08.2015 року.

З вказаного листа також встановлено, що 11.09.2015 року в регіональному відділенні відбулось засідання комісії з оцінки вартості зазначеного державного майна, що оформлено Протоколом № 1, який підписаний всіма членами комісії з оцінки згідно з наказом регіонального відділення від 30.07.2015 року №00622.

Листом від 18.11.2015 року №11-06-02-06410 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомило ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про необхідність повторного проведення комплексу заходів щодо пролонгації договору оренди ЦМК ДНВП «Укрмеханобр» станом на 30.11.2015 року, включаючи інвентаризацію, обов'язковий аудит і експертну оцінку, на підставі негативної рецензії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 21.10.2015 року щодо наданого експертного висновку, який «не в повній мірі відповідає стандартам і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, у разі усунення зазначених недоліків» (т.1 а.с.84-87).

27.11.2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було підписано Договір №2 про внесення змін до Договору оренди від 14.07.2005 року №240 ЦМК ДНВП «Укрмеханобр», яким продовжено строк дії Договору оренди №240 до 30.11.2015 року та передбачені зобов'язання аналогічні умовам викладеним у Договорі №1, з урахуванням зміщення строків дії Договору оренди №240.

На виконання умов Договору №2, листа №11-06-02-06410 та наказу №01016 від 27.11.2015 року «Про оцінку об'єкта оренди - Державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було вдруге проведено інвентаризацію станом на 30.11.2015 року, укладено договори на проведення аудиту та експертної оцінки, по-друге проведено оплату виконаних робот з аудиту у повному обсязі.

Листом від 24.02.2016 року № 11-04-01029 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомило ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про необхідність проведення у третій раз комплексу заходів щодо пролонгації договору оренди ЦМК ДНВП «Укрмеханобр» станом на 31.03.2016 року, включаючи інвентаризацію, обов'язковий аудит і експертну оцінку на підставі негативної рецензії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 05.02.2016 року щодо наданого експертного висновку, який «не в повній мірі відповідає стандартам і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, у разі усунення зазначених недоліків» (т.1 а.с.88-91).

16.03.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було підписано Договір №3 про внесення змін до Договору оренди від 14.07.2005 року №240 ЦМК ДНВП «Укрмеханобр», яким продовжено строк дії Договору оренди №240 до 31.07.2016 року та передбачені зобов'язання аналогічні умовам викладеним у Договорах №1 та №2, з урахуванням зміщення строків дії Договору оренди №240.

На виконання умов Договору №3, листа №11-04-01029 наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області №00220 від 18.03.2016 року «Про оцінку об'єкта оренди - Державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр», ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" розпочало проведення інвентаризації станом на 31.03.2016 року.

Листом від 11.04.2016 №3242-10/10474-03 Мінекономрозвитку, як орган управління майном ДНВП "Укрмеханобр" повідомило Фонд державного майна України та РВ ФДМ України по Донецькій області про недоцільність пролонгації Договору.

Листом від 19.04.2016 р. №11-04-02211 (т.с. 1 арк.с. 98-99), відповідач повідомив позивача про обрання суб’єктом оціночної діяльності – ВФ «Науктехпроект», та направив позивачу для підписання відповідний договір з ВФ «Науктехпроект» - №47 про надання послуг з оцінки необоротних активів від 18.05.2016 р. (т.1 а.с.101-114).

Як свідчить лист позивача від 05.05.2016 р. №09/1242 (т.с. 1 арк.с. 96-97), з 01.04.2016 р. по 30.04.2016 р. проводилась інвентаризація державного майна ЦМК ДНВП «Укрмеханобр» станом на 31.03.2016 р., за результатами якої було складено зведений акт від 28.04.2016 р., протокол інвентаризації від 28.04.2016 р., які, зокрема, були направлені відповідачу у даній справі.

Листом Мінекономрозвитку від 15.07.2016 № 3241-12/21866-07 Позивача повідомлено про незмінність позиції Міністерства.

20.04.2016 року ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було отримано листа № 3242-10/10473-03 від 11.04.2016 року від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому зазначено, що за результатами перевірок договору оренди від 14.07.2005 №240/5338 за участю представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області встановлені чисельні порушення виконання орендарем істотних умов вказаного договору, які зафіксовані у відповідних актах та звітах. З метою запобігання подальшого псування та знищення орендованого цілісного майнового комплексу колишнього державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", Мінекономрозвитку повідомило про недоцільність пролонгації договору оренди №240/5338 від 14.07.2005 року (т.1 а.с.94-95).

29.04.2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" було підписано Договір №4 про внесення змін до Договору оренди №240 ЦМК ДНВП «Укрмеханобр», яким викладено пункт 3.2. Договору оренди №240 в наступній редакції: орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць з урахуванням закону України про Державний бюджет України на відповідний бюджетний рік.

26.05.2016 відповідач повідомив позивача про намір повернути орендоване на підставі договору оренди майно у зв’язку з відмовою Мінекономрозвитку України в Листі від 11.04.2016 р. №3242-10/10473-07 (т. I, а.с. 94-95) від наступної пролонгації договору оренди, а також про заплановану інвентаризацію майна цілісного майнового комплексу 31.05.2016 р. у зв’язку з поверненням об’єкту оренди за закінченням терміну дії договору оренди (лист відповідача від 26.05.2016 р. №11-04-02836, т. I, а.с. 106-108).

11.08.2016 відповідач звернувся до позивача із заявою про припинення дії договору (т. I, а.с. 113-114), відмову від пролонгації договору, посилаючись на лист Мінекономрозвитку України в листі від 11.04.2016 №3242-10/10473-07.

Наказом Мінекономрозвитку №1381 від 19.08.2016 "Про управління цілісним майновим комплексом колишнього державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" (т.1, а.с.247-250) дане майно закріплено на праві господарського відання за ДП «Державна інспекція по якості залізничних руд».

Судом встановлено, що наразі відповідач та Мінекономрозвитку України вживають заходів щодо повернення об’єкта оренди у зв’язку з закінченням терміну дії договору (лист відповідача №07-04-02997 від 01.06.2016 р. Мінекономрозвитку України щодо повернення із оренди ЦМКДНВП «Укрмеханобр» т.9 а.с.118-121; лист відповідача №07-04-03790 від 11.07.2016 р. Мінекономрозвитку України щодо повернення із оренди ЦМКДНВП «Укрмеханобр» (повторно) т.9 а.с.123-126; лист Мінекономрозвитку України №3241- від 12.07.2016 р. т.9 а.с.128; наказ ФДМ України та Мінекономрозвитку України №1589/1376 від 18.08.2016 р. про передачу ЦМК колишнього державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» т.9 а.с.131; лист Мінекономрозвитку України №180 від 29.08.2016р. щодо управління ЦМКДНВП «Укрмеханобр» т.9 а.с.132-133).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підстави виникнення цивільних прав та обов'язків виникають з договорів та інші правочинів.

Пунктом 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України вcтановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, частиною 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Особливості регулювання відносин, пов`язаних з орендою державного і комунального майна визначені, зокрема Законом України "Про оренду державного і комунального майна", яким визначені умови укладення, особливості зміни, припинення і поновлення договору оренди державного і комунального майна, а також Законом України "Про управління об'єктами державної власності".

Пунктом 1 частини1 статті 4, статті 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" передбачено, що Кабінет Міністрів України є суб'єктом управління державним майном, що визначає об'єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об'єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб'єктам управління, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.30 ч.1 ст.6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об'єктами державної власності, відповідно до покладених на нього завдань у сфері управління об'єктами державної власності, надає орендодавцям об'єктів державної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, як уповноважений орган по управлінню державним майном цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" скористалося правом, передбаченим ч.3 ст.17 Закону про оренду, з метою запобігання псуванню та знищенню орендованого державного майна, заздалегідь попередивши Регіональне відділення та орендаря про намір використовувати майно цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" для власних потреб та непогодження продовження строку дії договору оренди № 240 від 14.07.2005 (Лист Міністерства від 11 квітня 2016 №3242-09/10474-03).

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" третя особа, у даному випадку, як уповноважений орган управління надає орендодавцям об'єктів держаної власності згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які мають забезпечувати ефективне використання орендованого майна та здійснення на орендованих підприємствах технічної політики в контексті завдань галузі.

Виходячи з наведених положень Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області вирішує питання щодо продовження дії Договору оренди на новий термін на власний розсуд та за погодженням із органом управління.

В свою чергу Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не надавало згоди на пролонгацію договору, оскільки до повноважень останнього належить виключне право на погодження та передачу в оренду такого майна без права викупу та передачі в суборенду, за умови відсутності на момент здачі в оренду податкової застави на це майно та за умови, що воно не перебуває під судовими арештами.

В розумінні імперативної норми ч.3 ст.17 Закону про оренду, вказана позиція органу, уповноваженого управляти державним майном, як органу, що безпосередньо реалізує державну політику у паливно-енергетичному комплексі, є обов'язковою для врахування.

Статтею 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" чітко унормовано, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Згідно ст.6 Закону України "Про Фонд державного майна України", Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

В силу приписів п.5.3 Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 15 травня 2012 року № 678, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 червня 2012 року за № 935/21247, та Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, затвердженого Головою Фонду державного майна України від 16.07.2012, зареєстрованого Виконавчим комітетом Донецької міської ради 20.08.2012 за № 9009927 (т.8 а.с.78-90), регіональне відділення виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло у процесі приватизації (корпоратизації) до статутних капіталів господарських товариств, що перебувають у державній власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що регіональне відділення діє виключно на підставах та в межах повноважень, визначених законодавчими актами та зазначеними вище Положеннями, що позбавляє Регіональне відділення будь-яких правових підстав на внесення змін до вже не діючого договору оренди від 14 липня 2005 року № 240, без врахування позиції Міністерства економічного розвитку і торгівлі України.

Суд наголошує, що цивільні відносини засновуються на юридичній рівності та вільному волевиявленні їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України).

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" регламентовані порядок та підстави продовження договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору, коли орендар продовжує користуватися майном після закінчення строку договору оренди (частина 2 цієї статті), так і у випадку укладення договору оренди на новий термін у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частина 3 цієї статті).

Відповідно до частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Вищим господарським судом України у постанові від 17 січня 2017 року по справі №910/10663/16 зроблено висновок, що для застосування ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та визнання за орендарем переважного права на укладення договору оренди на новий строк необхідно встановити такі юридичні факти: закінчення терміну договору оренди; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; власник майна не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору не повідомив орендаря про намір використовувати майно для власних потреб.

При цьому Закон України "Про оренду державного та комунального майна" уточнює, за яких саме обставин орендар може скористатися таким правом, а саме: за наявності інших рівних умов, що свідчить про обов'язкову участь такого орендаря в конкурсі разом з іншими претендентами, однак при певній перевазі.

Разом з тим, ч. 2 ст. 17 зазначеного Закону передбачає, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для продовження дії договору оренди на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.

Наведена норма Закону визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах без проведення конкурсу. При цьому, для такого автоматичного продовження договору оренди державного та комунального майна передбачена особливість - відсутність заяви однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Судом встановлено, що сторона Договору - РВ ДФМ України по Донецькій області, до закінчення строку Договору заперечила щодо продовження дії Договору на новий строк, а отже 31.07.2016 Договір припинився у зв'язку із закінченням строку його дії.

Частиною другою статті 291 ГК України встановлено, зокрема, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Таким чином, суд приходить до висновку, що Мінекономрозвитку та Регіональним відділенням були вчинені всі необхідні дії, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України, з дотриманням законодавчо встановлених строків щодо припинення договору оренди.

Також статтею 11 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Пунктом 2 Методики оцінки об'єктів оренди, зокрема, передбачено, що оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.

Оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди (активів, що входять до складу об'єкта оренди) та аудиторської перевірки об'єкта оренди оплачує орендар.

Суд приходить до висновку, що оскільки Регіональне відділення 11 серпня 2016 року направило позивачу заяву №11-04-04450 про припинення договору оренди в порядку статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", то стаття 11 зазначеного Закону у даному випадку застосовуватись не може, а відтак не може і розглядатись питання оцінки майна.

Отже, відповідність Звіту про незалежну оцінку індивідуально визначеного майна - основних засобів, довгострокових біологічних активів та оборотних матеріальних активів, інших необоротних активів та оборотних матеріальних засобів цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" вимогам нормативних та законодавчих актів з оцінки майна ніяким чином не впливає на орендні відносини, що врегульовані статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

На підставі встановлених судом обставин справи, наведених вище правових норм, а також вказівок, що містяться в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.05.2018, господарський суд зазначає наступне.

Зі змісту вищенаведених норм суд доходить висновку, що лише за умови неповідомлення орендодавцем орендаря про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відтак, договір оренди припиняється, якщо буде встановлено, що на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця або щодо продовження договору або щодо поновлення договору на новий строк.

Так, відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт припинення дії договору оренди від 14.07.2005 №240/5338 цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" у зв'язку із закінченням строку, на який договір було укладено, та наявністю заперечень орендодавця щодо продовження строку його дії.

З огляду на встановлені судом обставини щодо вчиненої належним чином та у передбачені законом строки (дотримуючись вимог частини другої статті 17 Закону) відмови відповідача від продовження строку дії Договору, про що належним чином було повідомлено позивача, суд дійшов висновку, що ця відмова є волевиявленням орендодавця, а примусове продовження строку дії договору є порушенням приписів статті 41 Конституції України (кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності), у зв`язку із чим суд приходить до висновку про припинення дії Договору оренди від 14.07.2005 №240/5338 цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" та відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

По-перше, автоматичної пролонгації Договору до 17.08.2027, як стверджує позивач, не відбулося.

З наведеного вище листування (т. I, а.с. 73-76) вбачається, що у сторін було відсутнє взаємне волевиявлення (у т.ч. мовчазне) на автоматичне продовження дії спірного договору на підставі частини другої статті 17 Закону, оскільки дана частина статті передбачає, що договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором у разі відсутності протягом встановленого строку заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору.

У даному ж випадку позивач у листі від 10.02.2015 року №05/422 повідомив про намір продовжити строк дії договору оренди на 5 років - до 14.07.2020 року, а не висловив волевиявлення про «автоматичне продовження» дії Договору, Відповідач, у свою чергу, на вказану пропозицію відповів про необхідність проведення оцінки об’єкта оренди, оскільки остання оцінка була зроблена більш як три року тому.

Тобто, в даному випадку вбачається досягнення сторонами згоди про зміну умов Договору (визначення нового розміру орендної плати) при його продовженні на новий строк, у зв’язку з чим автоматичного продовження дії Договору на підставі частини другої статті 17 не відбулося ані на 5 років, ані на 11 років та 17 днів.

По-друге, неналежне виконання позивачем умов Договору оренди від 14.07.2005 №240/5338 в частині збереження державного майна підтверджується відповідним Звітом від 03.09.2014 про результати перевірки стану збереження та підстав використання державного майна цілісного майнового комплексу ДНВП «Укрмеханобр» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (т. I, а.с. 222-237).

По-третє, суд відхиляє посилання позивача на висновок комплексного будівельно-технічного, економічного, товарознавчого та автотоварознавчого експертного дослідження від 16.11.2016 №1628/1629/1689/1690, в якому зазначено про те, що «звіт про незалежну оцінку індивідуально визначеного майна у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що в цілому не вплинули на достовірність оцінки», оскільки такий висновок зроблений лише в листопаді 2016 року (після закінчення строку дії договору).

Натомість оцінка об'єкта оренди, в силу положень статті 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», має значення при укладенні договору оренди, продовженні договору оренди та жодним чином не впливає на юридичні факти припинення договору оренди за закінченням строку його дії.

По-четверте, матеріали справи не містять доказів укладення нового договору оренди ЦМК з іншою особою, а позивачем відповідно до статей 73, 74, 80 ГПК не надано належних доказів в підтвердження намірів власника майна передати вказане майно в оренду іншим особам в порушення вимог статті 777 ЦК України, ч. З ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Одразу після закінчення строку дії договору держава (як власник орендованого майна), почала реалізовувати заходи щодо повернення ЦМКДНВП «Укрмеханобр» з оренди. Так, відповідач передав, Мінекономрозвитку прийняло ЦМКДНВП «Укрмеханобр» у зв’язку з закінченням строку дії договору оренди (наказ ФДМ України та Мінекономрозвитку №1589/1376 від 18.08.2016 р. про передачу ЦМК колишнього державного науково-виробничого підприємства «Укрмеханобр» (т.9, а.с. 131).

По-п’яте, позивач помилково ототожнює правовий інститут пролонгації договору оренди державного майна, який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору, та правового інституту продовження договору оренди на новий строк внаслідок переважного права добросовісного орендаря та внесення змін до істотних умов договору оренди, реалізація якого в разі незгоди орендодавця може бути предметом спору в господарському суді.

При цьому, вимоги позивача є взаємовиключними, а приписами пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" передбачено, що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу відповідно не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно із частинами 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 3 та 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ Конвенція та практика Європейського суду застосовується українськими судами як джерело права.

Аналізуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема згідно Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі Проніна проти України (Заява № 63566/00) п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується приписами ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких у разі відмови в позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча" про визнання права оренди цілісного майнового комплексу Державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр", шляхом визнання продовженим договору оренди № 240 від 14.07.2005 року в редакції станом на 31.07.2016 року на новий термін до 17.08.2027 року та зобов'язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області укласти договір № 5 про внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу державного науково-виробничого підприємства "Укрмеханобр" №240 від 14.07.2005 року у запропонованій позивачем редакції - відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "21" серпня 2019 р.

Суддя

Т.О. Пономаренко