ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. Справа№ 911/2777/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Головко О.С. - ордер серія КС № 205085 від 11.06.2019р.

від відповідача: Маркушев Я.С. - ордер серія КС № 501303 від

05.06.2019р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019р.

у справі № 911/2777/18 (суддя О.О. Христенко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників"

до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго"

про визнання неправомірним право вимоги про сплату двократної вартості спожитої електричної енергії у сумі 468.906, 95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (надалі - відповідач) про визнання незаконним права вимоги енергопостачальника (відповідача) про сплату двократної вартості спожитої електричної енергії у розмірі 468 906,95 грн. за листопад 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є споживачем електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії № 220073728 від 27.10.2016, укладеного між позивачем та відповідачем; відповідно до рахунку-фактури за спожиту електроенергію № від 30.11.2018 за листопад 2018 року наданого відповідачем, позивачу виставлено до оплати суму в розмірі 468 906,95 грн. за перевищення договірної величини споживання, яка становить двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії; згідно п. 1.3 Додаткової угоди № 2 до Договору коригування договірної величини споживання електричної енергії здійснюється відповідно до процедури передбаченої Правилами користування електричною енергією, які втратили чинність на підставі постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії». ПРРЕЕ розроблено відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». 23.11.2018 позивачем було подано заяву позивачу про коригування договірної величини споживання електричної енергії на листопад 2018 року, в той же день листом вих. № 1645 відповідачем було відмовлено у коригуванні договірної величини на листопад 2018 року у зв`язку із відсутністю своєчасно поданої заяви; позивача було незаконно притягнуто до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії за листопад 2018 року; відповідачем було вручено позивачу попередження про припинення постачання електричної енергії з 21.12.2018 за борг в розмірі 468 906,95 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.04.2019р. у справі № 911/2777/18 позов задоволено повністю. Визнано незаконним право вимоги Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" щодо притягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" до відповідальності за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії у розмірі 468 906, 95 грн. за листопад 2018 року. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фастівський завод органічних розчинників" 7 033, 61 грн. судового збору та 24 480, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Не погоджуючись з рішенням першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019р. у справі № 911/2777/18 та поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2019р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019р. задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019р. у справі № 911/2777/18 та поновлено Приватному акціонерному товариству "Київобленерго" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019р. у справі № 911/2777/18, розгляд справи призначено на 10.07.2019р.

14.06.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли долучення до матеріалів справи доказу виписки з реєстром документів з рахунку адвоката від 25.06.2019р.

10.07.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло долучення до матеріалів справи доказу виписки з реєстром документів з рахунку адвоката від 25.06.2019р.

Розпорядженням № 09.1-08/2036/19 Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2019р. для розгляду справи № 911/2777/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Дідиченко М.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019р. прийнято справу № 911/2777/18 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Дідиченко М.А., Зубець Л.П., розгляд справи призначено на 21.08.2019р.

Розпорядженням № 09.1-08/2926/19 Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2019 р. для розгляду справи № 911/2777/18 сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді:, Зубець Л.П., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2019р. прийнято справу № 911/2777/18 до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Сітайло Л.Г. Розгляд справи № 911/2777/18 призначено на 21.08.2019р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

27.10.2016р. між Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» («постачальник», відповідач, правонаступником якого є ПрАТ «Київобленерго») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» («споживач», позивач) укладений Договір про постачання електричної енергії № 220073728, відповідно до умов якого відповідач продає електричну енергію позивачу для забезпечення потреб електроустановок позивача з дозволеною потужністю 650,0 кВт, а позивач оплачує відповідачу вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього Договору.

Згідно п. 2.3.8 Договору позивач зобов`язується надавати відповідачу відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік по кожній площадці вимірювання з помісячним розподілом до 1-го (першого) листопада поточного року за формою Додатку № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».

Відповідно до п. 4.2.2 Договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, позивач сплачує відповідачу двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Згідно п. 5.1 Договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених позивачем згідно з п. 5.2 цього Договору обсягів. Договірні величини споживання електричної енергії та потужності визначаються сторонами у Додатку № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу», що є невід`ємними частинами цього Договору.

Як встановлено у п. 5.2 Договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік позивач не пізніше 1 листопада поточного року надає відповідачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (включаючи обсяги споживання субспоживачів) за формою Додатку № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу». У разі ненадання позивачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік встановлюється відповідачем на рівні відповідних періодів поточного року.

Відповідно до п. 5.5 Договору звернення позивача щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та/або електричної потужності протягом поточного розрахункового періоду, надане відповідачу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного розрахункового періоду, розглядаються відповідачем відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. За дату надходження звернення приймається дата реєстрації відповідачем письмового звернення позивача.

Згідно п. 5.6 Договору коригування договірної величини споживання електричної енергії та/або договірної (граничної) величини електричної потужності проводиться відповідачем при виконанні позивачем наступних умов: - надання позивачем письмового звернення відповідачу про коригування договірної величини електричної енергії на протязі поточного розрахункового періоду не пізніше ніж за п`ять робочих днів до його закінчення; - відсутності у споживача заборгованості за спожиту в попередніх періодах електричну енергію; - своєчасного виконання позивачем платежів, передбачених на розрахунковий період в Додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію»; - виконання позивачем оплати додатково заявлених обсягів споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 9.3 Договору спірні питання та розбіжності щодо виконання умов цього Договору, щодо яких сторонами не буде досягнуто згоди, вирішуються у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Пунктом 9.4 Договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2016р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії Договору жодною стороною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії, або про перегляд його умов.

Додатком № 2, який є невід`ємною частиною Договору, встановлено «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу».

Згідно п. 1.3 Додатку № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» до Договору порядок збільшення договірної величини споживання електричної енергії: позивач має право звернутись до постачальника електричної енергії із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії в термін не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Звернення позивача щодо коригування договірних величин розглядається постачальником електричної енергії (за умови виконання позивачем своїх зобов`язань щодо оплати електроенергії за Договором та попередньої оплати додатково заявлених обсягів) протягом 5 робочих днів від дня отримання заяви та коригується відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Відповідно до п. 1.4 Додатку № 2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» до Договору при перевищенні договірної величини споживання електричної енергії споживач несе відповідальність згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику».

Додатковою угодою № 393 від 12.01.2018р. сторони прийшли до згоди встановити наступні договірні величини споживання електроенергії споживачем за місяцями 2018 року (в тому числі й листопад 2018 року 48 000 кВт год.). Пунктом 3 вказаної Додаткової угоди передбачено, що при перевищенні договірної величини споживання електричної енергії споживач несе відповідальність згідно умов Договору.

Згідно п. 1.1 Додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» до Договору в редакції Додаткової угоди від 15.03.2018р. до Договору розрахунковий період встановлено споживачу з 29 числа попереднього місяця до 29 числа розрахункового місяця. При розрахунку за фактично спожиту електроенергію поняття «розрахунковий період» та «календарний місяць» вважаються прирівняними.

23.112018р. позивач звернувся до відповідача з заявою на коригування договірної величини споживання електричної енергії на листопад 2018 року до рівня 250 000 кВт год. (лист отриманий відповідачем 23.11.2018 вх. № 2383).

Відповідно до рахунку за листопад 2018 року, наданого відповідачем позивачу, сума сплаченої вартості активної електричної енергії за листопад 2018 року становить 642 192,06 грн., наявна переплата на рахунку позивача в сумі 135 445,98 грн. Таким чином станом на кінець розрахункового періоду листопад 2018 року на особовому рахунку позивача обліковувалась загальна сума проведених проплат за активну електричну енергію в сумі 777 638,04 грн.

На момент подання позивачем заяви від 23.11.2018р. на коригування договірної величини споживання електричної енергії на листопад 2018 року весь замовлений обсяг електричної енергії був оплачений позивачем, що не заперечується відповідачем.

Відповідач листом вих. № 1645 від 23.11.2018р. відмовив позивачу у коригуванні договірної величини на листопад 2018 року у зв`язку із відсутністю своєчасно поданої заяви.

У листопаді 2018 року відповідачем було виставлено позивачу рахунок-фактуру № від 30.11.2018р. за листопад 2018 року на загальну суму нарахування за активну енергію 947 464,55 грн., у тому числі за перевищення договірної величини споживання на суму 468 906,95 грн.

Відповідач надав позивачу попередження № /1 від 06.12.2018 р. про припинення постачання електричної енергії на об`єкти позивача з 10.00 21.12.2018р. у зв`язку із наявністю заборгованості за перевищення договірної величини споживання за листопад 2018 року в сумі 468 906,95 грн.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Умови укладеного між сторонами Договору, які стосуються відповідальності споживача за перевищення обсягу фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, містять безпосереднє відсилання на приписи ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

Частиною 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

11.06.2017р. набув чинності Закон України "Про ринок електричної енергії". Відповідно до п. 23 Розділу Прикінцеві та перехідні положення цього Закону визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про електроенергетику", крім: визначення термінів "енергогенеруючі компанії", "енергопостачальники", "оптовий ринок електричної енергії України", "учасники оптового ринку електричної енергії України", "граничні показники", "поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії", "алгоритм оптового ринку електричної енергії", "оптове постачання електричної енергії", "уповноважений банк", передбачених ст. 1, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії; ст. 9, яка втрачає чинність через 12 місяців з дня набрання чинності цим Законом; абзаців першого і другого ч. 2 ст. 12, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії; ст.ст. 15, 15-1, 17, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії.

Факт перевищення позивачем договірних величин споживання електричної енергії мав місце у листопаді 2018 року, тобто після вищевказаних змін у законодавстві.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що за перевищений обсяг фактично спожитої електроенергії позивач сплатив у повному обсязі, тобто виконав вимоги закону та договору щодо оплати спожитої електричної енергії.

При цьому, п. 1.4 Додатку № 2 до Договору сторони фактично обмежили дію п. 4.2.2 Договору у часі дією закону, який на момент перевищення позивачем величин споживання електричної енергії, втратив чинність.

Зважаючи на викладене, сторони повинні при виконанні Договору узгоджувати свою поведінку з урахуванням положень саме чинного законодавства, яке не передбачає відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та не встановлює її розміру.

Крім цього, 19.04.2018 року втратила чинність Постанова Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 «Про затвердження Правил користування електричною енергією» на підставі набрання чинності Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312.

Пункт 3.2.6 Постанови № 312 від 14.03.2018 передбачає істотні умови договору постачання електричної енергії, серед яких відсутнє поняття «договірна величина» та відповідальність за перевищення договірних величин.

Відповідно до ст. 276 Господарського кодексу України (в редакції, яка діє з 11.06.2017) пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Основним обліковим періодом енергопостачання є декада, з коригуванням обсягів протягом доби. Сторони можуть погоджувати постачання енергії протягом доби за годинами, а також час і тривалість максимальних та мінімальних навантажень.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Отже, у спірний період (листопад 2018 року) нормами чинного законодавства України, зокрема Законом України «Про ринок електричної енергії» не передбачено відповідальності за порушення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та не визначено розміру такої відповідальності.

Згідно п. 2.1 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією.

Таким чином, при виконанні Договору сторони повинні враховувати положення саме чинного законодавства, яке, як встановлено судом, не встановлює розміру відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії. Сторони Договору повинні при виконанні Договору узгоджувати свою поведінку з урахуванням положень саме чинного законодавства, яке не передбачає відповідальності за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Згідно ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом в тому числі визнання наявності або відсутності прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 480,00 грн.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За приписами ч. 4, ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 24 480, 00 грн підтверджуються договором № 01/11/18 про надання правової допомоги від 05.12.2018р., укладеним між ТОВ „Фастівський завод органічних розчинників та адвокатом Головком О.С., кошторисом від 05.12.2018р. визначення розміру плати за надання правової допомоги клієнту, детальним описом витрат на правову допомогу за договором № 01/11/18 від 05.12.2018р., ордером серії КС № 205057 від 13.12.2018р., випискою по рахунку за 08.01.2019р. наявними у матеріалах справи.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, якому було сплачено кошти, наявні докази надання адвокатом правової допомоги у даній справі та фактичного перерахування коштів на підставі договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем вимог щодо стягнення 24 480,00 грн. як витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019р. у справі № 911/2777/18 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 03.04.2019р. у справі № 911/2777/18 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Приватне акціонерне товариство "Київобленерго".

3. Матеріали справи № 911/2777/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 28.08.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Л.Г. Сітайло