ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.08.2019

Справа №910/7745/19

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення учасників справи у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Провідна”, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Глобал Гарант”, м. Київ

про стягнення 24 783,10 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Провідна” (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Глобал Гарант” (відповідач) суми страхового відшкодування в розмірі 24 783,10 грн, посилаючись на те, що в силу приписів статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, у межах фактичних витрат у позивача виникло право вимоги до відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

При цьому, вказаною ухвалою суду, зокрема, відповідачу було запропоновано у строк до п’ятнадцяти днів з дня її вручення подати відзив на позовну заяву, надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази чого надати суду.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У зв`язку з перебуванням судді Морозова С.М. у період з 12.08.2019 року по 19.08.2019 року у відпустці, суд здійснює розгляд справи, відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у перший робочий день після виходу з відпустки - 20.08.2019 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2017 між позивачем (страховик) та Назаренко Галиною Гаврилівною (страхувальник) було укладено Договір добровільного комплексного автострахування №06/0686455/9067/17 (надалі – Договір страхування) зі строком дії, зокрема, з 00 год. 00 хв. 29.12.2017 по 24 год. 00 хв. 28.12.2018, відповідно до якого позивач прийняв на себе обов'язок по страхуванню автомобіля «Ford Fiesta», державний номерний знак ВВ 6623 СМ.

Як вбачаться з наявних в матеріалах справи довідки Управління національної поліції у місті Києві про дорожньо-транспортну пригоду №699791 та постанови Дарницького районного суду міста Києва від 02.07.2018 у справі №757/8404/18, 28.04.2018 приблизно о 13 год. 15 хв. Сандуленко О.В. керуючи автомобілем «Toyota», державний номерний знак АА 9757 ОМ, біля буд. №21/1 по вул. Харківське шосе в м. Києві, в порушення вимог п. 10.9 ПДР України здійснив зіткнення з автомобілем «Ford Fiesta», державний номерний знак ВВ 6623 СМ, під керуванням Назаренко Г.Г., що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Відповідно до вищевказаної постанови Дарницького районного суду міста Києва від 02.07.2018 у справі №757/8404/18 Сандуленко О.В. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

03.05.2018 Назаренко Г.Г. звернулася до Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Провідна” з заявою №221276 про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Як вбачається з рахунку на оплату № від 08.05.2018, наданого ФОП Леонов А.Є., копія якого містяться в матеріалах справи, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Ford Fiesta», державний номерний знак ВВ 6623 СМ., складає 24 783,10 грн.

11.05.2018 позивачем було складено страховий акт №, на підставі якого було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 783, 10 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №0023969 від 23.05.2018.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Так, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Сандуленка О.В. - водія транспортного засобу «Toyota», державний номерний знак АА 9757 ОМ, який є винною особою у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брітіш авто клаб" на підставі полісу №АМ/0532539. Вказаним полісом встановлено ліміт за шкоду майну у розмірі 100 000,00 грн. франшизу в розмірі 0,00 грн.

Згодом, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брітіш авто клаб" було перейменовано в Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Глобал Гарант”,що підтверджується даними по полісу №АМ/0532539 а також з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, в даному випадку відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності водія автомобіля «Toyota», державний номерний знак АА 9757 ОМ – Сандуленка О.В., тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 74, 76 ГПК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при здійсненні відшкодування обов'язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надає визначення поняття "шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого". Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) (надалі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 7.38 Методики, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Так, оскільки ДТП сталося у 2017 році, а як вбачається з наявного в матеріалах справи Договору добровільного комплексного автострахування №06/0686455/9067/17, автомобіль «Ford Fiesta», державний номерний знак ВВ 6623 СМ. - 2013 року випуску. Тобто на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди строк експлуатації автомобіля «Ford Fiesta», державний номерний знак ВВ 6623 СМ. не перевищував 7 років, а тому слід дійти висновку, що коефіцієнт фізичного зносу не має враховуватися при розрахунку розміру страхового відшкодування.

Таким чином, у зв'язку із настанням страхового випадку, у відповідача виник обов'язок відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля «Ford Fiesta», державний номерний знак ВВ 6623 СМ. у розмірі фактичних витрат на суму 24 783,10 грн., приймаючи до уваги те, що відсутня франшиза згідно Договору добровільного комплексного автострахування №06/0686455/9067/17.

Окрім того, суд враховує положення підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Закріплене зазначеним положенням право страховика за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ відмовити у здійсненні виплати страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб'єкта звернення з відповідною заявою, тобто підлягає застосуванню, в тому числі у випадку, коли з такою заявою звертається не безпосередньо потерпілий, а особа, яка здійснила відшкодування потерпілому завданого внаслідок пошкодження належного йому транспортного збитку на підставі договору добровільного майнового страхування.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/7449/17 (провадження № 12-104гс18).

Так, в матеріалах справи міститься копія заяви позивача №10598 від 14.08.2018 про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації №/ВГ від 09.08.2018 на суму 24 783,10 грн., яку відповідачем (Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брітіш авто клаб", яке згодом було перейменовано в Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Глобал Гарант” було отримано 13.08.2018, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №804, а тому суд приходить до висновку, що звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування виплаченого ним у із настанням описаної вище дорожньо-транспортної пригоди здійснено протягом однорічного терміну, тобто з дотриманням терміну, що визначений приписами статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню повністю в заявленій сумі 24 783,10 грн.

Судовій збір в розмірі 1 921,00 грн., відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 237-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Глоабл Гарант» (ідентифікаційний код 30930046, адреса: 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 20) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (ідентифікаційний код 23510137, адреса: 03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 25) матеріальну шкоду в порядку регресу/суброгації у розмірі 24 783, 10 грн (двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят три гривні 10 коп.) та 1 921, 00 грн (одну тисячу дев’ятсот двадцять одну гривню 00 коп. ) судових витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя                                           С.М. Морозов