ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/5029/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. – головуючого, Дроботової Т. Б., Зуєва В. А.,

за участю секретаря судового засідання: Мартинюк М. О.,

за участю представників:

позивача (відповідача за зустрічним позовом) – Пегза К. К.,

відповідача (позивача за зустрічним позовом) – Новікова В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019 (судді: Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.) і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 (суддя: Ліпинський О.В.) у справі

за первісним позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта"

про стягнення штрафних санкцій,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент Нафта"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та зустрічних позовних вимог

1.1. У жовтні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва", найменування якого було змінено на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі –АТ "Українська залізниця") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елемент нафта" (далі – ТОВ "Елемент нафта") про стягнення штрафних санкцій у розмірі 54 481 522, 84 грн за Договором поставки № ЦЗВ-14-04317-01 від 20.10.2017 (далі – договір поставки).

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням ТОВ "Елемент нафта" зобов’язання за договором поставки, а саме пунктів 1.1, та 3.1 договору в частині поставки дизельного палива за рознарядкою від 07.11.2017 №ЦЗВ-20/4768 в обсязі 6 895,000 т, у зв'язку з чим у замовника на підставі пункту 9.4 договору поставки виникло право на нарахування штрафних санкцій.

1.2. У листопаді 2018 року ТОВ "Елемент нафта" подало до Господарського суду Дніпропетровської області зустрічний позов до АТ "Українська залізниця", в якому просило зобов'язати відповідача за зустрічним позовом повернути ТОВ "Елемент нафта" забезпечення виконання договору (договірне забезпечення) за договором поставки № ЦЗВ-14-04317-01 від 20.10.2017.

Позивач за зустрічним позовом посилався на порушення АТ "Українська залізниця" зобов’язань передбачених пунктом 8.2 договору поставки та статтею 26 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині повернення ТОВ "Елемент нафта" забезпечення виконання договору.

В обґрунтування зустрічного позову ТОВ "Елемент нафта" зазначило, що з метою виконання умов договору поставки між сторонами 17.10.2017 був укладений договір № ЦЗВ-14-04317-01 про надання завдатку (далі – договір завдатку). За умовами цього договору ТОВ "Елемент нафта" перерахувало на рахунок АТ "Українська залізниця" грошову суму у розмірі 11 180 048,12 грн в якості завдатку. Відповідно до пункту 8.2 договору поставки забезпечення діє до повного виконання цього договору.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019, в задоволенні первісного позову АТ "Українська залізниця" про стягнення штрафних санкцій відмовлено у повному обсязі, зустрічний позов ТОВ "Елемент нафта" про зобов'язання вчинити певні дії задоволено, стягнуто з АТ "Українська залізниця" суму договірного забезпечення та витрати зі сплати судового збору.

2.2. Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що матеріалами справи не підтверджується факт надання (вручення) постачальнику оригіналу рознарядки № ЦЗВ-20/4768, строк здійснення поставки за вказаною рознарядкою є таким, що не настав, а це виключає підстави для застосування штрафних санкцій за порушення ТОВ "Елемент нафта" строків поставки.

2.3. Щодо зустрічних вимог ТОВ "Елемент нафта", суди дійшли висновку про наявність підстав для повернення договірного забезпечення у зв'язку з виконанням договору поставки, закінченням строку дії договору і невиконанням АТ "Укрзалізниця" свого обов'язку щодо повернення відповідної суми завдатку після одержання письмової вимоги постачальника.

3. Короткий зміст касаційної скарги

3.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019, заявник касаційної скарги просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019, ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги АТ "Укрзалізниця", у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Елемент нафта" до АТ "Укрзалізниця" про стягнення суми договірного забезпечення у розмірі 11 180 048,12 грн відмовити.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на те, що оскаржувані судові рішення винесені внаслідок неправильного застосування судом норм матеріального права, а саме статей 526, 610, 612, 629, 638, 712 Цивільного кодексу України, статті 230 Господарського кодексу України, та порушенням норм процесуального права, зокрема, статей 73, 74, 79 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Скаржник, посилаючись на пункт 3.4 договору поставки, наголошує, що факт прострочення поставки мав місце, оскільки строк відвантаження товару настає не пізніше 5 календарних днів з дня фактичного надання постачальнику оригіналу рознарядки. Згідно з даними сайту відстеження поштових відправлень Укрпошти поштове відправлення №336 було вручено особисто 06.12.2017 представнику адресата. Станом на дату подання позову рознарядка від 07.11.2017 №ЦЗВ-20/4768 залишається невиконаною постачальником у повному обсязі.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Суди попередніх інстанцій установили, що 20.10.2017 між позивачем (замовником) та відповідачем (постачальником) укладено договір поставки №ЦЗВ-14-04317-01, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити, а замовник зобов’язується прийняти та оплатити нафту та дистиляти (дизельне паливо) (далі - товар), найменування, марка та кількість якого вказується в специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору (пункт 1.1 договору поставки).

4.2. Відповідно до пункту 3.2 договору поставки постачальник здійснює поставку товару партіями протягом терміну дії договору, тільки при наявності рознарядки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому товару.

Рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення та направленням сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Після отримання рознарядки по електронній пошті (Е-mail) постачальник повинен протягом доби направити замовнику лист на електронну пошту (Е-mail) замовника, що підтверджує отримання рознарядки, та повідомлення про готовність виконання рознарядки у зазначені терміни.

Пунктом 3.3 договору поставки встановлено, що замовник протягом 1 (одного) робочого дня із моменту надання постачальнику рознарядки забезпечує оформлення наказів або телеграфних розпоряджень АТ "Укрзалізниця" на станцію відправлення, відповідно до умов поставки і вказаних у рознарядці замовника реквізитів вантажоодержувачів.

Згідно з пунктом 3.4 договору поставки постачальник здійснює відвантаження товару протягом 5 (п’яти) календарних днів з дня надання рознарядки.

4.3. Відповідно до пунктів 3.6, 3.7 договору поставки поставка товару підтверджується актом прийому-передачі. Акт прийому-передачі складається на підставі накладної (залізничної) та підписується, за умови надання постачальником передбачених цим пунктом документів. Датою поставки товару вважається дата відправлення цього товару, що підтверджується штампом станції відправлення в межах України на накладній (залізничній), на адресу вантажоодержувача - кінцевого одержувача, які вказуються в рознарядці замовника.

4.4. У пунктах 4.1, 4.2 договору поставки визначено, що кількість товару, який планується до поставки за цим договором, вказується в специфікаціях до цього договору. Кількість партії товару, який підлягає поставці, вказується в рознарядці замовника.

4.5. Згідно з пунктом 9.4 договору поставки за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику штраф у розмірі 15% від вартості непоставленого в строк товару, а за прострочення понад 15 днів додатково стягується пеня у розмірі 0,1% від суми непоставленого в строк товару за кожний день прострочення.

4.6. Термін дії даного договору встановлено з моменту його підписання сторонами до 31.12.2017. Проте, в частині оплати – до повного виконання сторонами зобов’язань та в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника, – до повного виконання (пункт 12.2 договору поставки).

4.7. Згідно з пунктом 2.3 договору поставки та Специфікації №1 до договору поставки сторони погодили, що планують поставити товар на суму 186 334 135, 35грн, крім того ПДВ 20% - 37 266 827, 07грн, на загальну суму 223 600 962,42 грн.

4.8. На виконання рознарядки замовника від 24.10.2017 №ЦЗВ-20/4509 ТОВ "Елемент нафта" згідно з актами прийому-передачі №3077 від 27.10.2017, №3078 від 28.10.2017, №3079 від 29.10.2017, здійснило поставку дизельного пального на загальну суму 58 565 221,36 грн.

4.9. ТОВ "Елемент нафта" неодноразово зверталося до замовника з пропозицією щодо необхідності збільшення ціни за одиницю товару, передбаченої договором поставки. Проте, замовник не надав відповіді на вказані пропозиції ТОВ "Елемент Нафта" щодо зміни ціни товару.

4.10. Судами встановлено, що на підставі пункту 3.2 договору поставки, АТ "Укрзалізниця" надіслало засобами поштового зв’язку цінним листом з описом вкладення рознарядку №ЦЗВ-20/4768 від 07.11.2017 на поставку обумовленого договором товару протягом 5 банківських днів за відповідними вантажними реквізитами, яка не була виконана відповідачем.

4.11. На виконання пункту 8.1 договору поставки, між позивачем та відповідачем укладено договір про надання завдатку № ЦЗВ -14-04217-22 від 17.10.2017, відповідно до якого ТОВ "Елемент нафта" перерахувало на рахунок позивача забезпечення виконання договору поставки у розмірі 11 180 048, 12 грн в якості завдатку, що підтверджується платіжним дорученням №60 від 19.10.2017.

4.12. Відповідно до пункту 8.2 договору поставки забезпечення діє до повного виконання договору в частині поставок товару на умовах, викладених в цьому договорі. Замовник повертає постачальнику забезпечення виконання договору на його письмову вимогу протягом 5 банківських днів після підтвердження повного виконання постачальником своїх зобов'язань в частині поставки товару відповідно до умов договору.

4. 13. Положеннями пунктів 2.4, 2.5 договору поставки сторони погодили, що ціна товару, обсяги закупівлі, зазначені в специфікаціях, та сума договору можуть бути змінені сторонами шляхом підписання додаткової угоди у випадках, передбачених частиною 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі". У разі настання обставин, передбачених статтею 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині зміни ціни, будь-яка із сторін має право ініціювати укладання відповідної додаткової угоди, що підтверджується ціновою довідкою ДП "Держзовнішпром".

4.14. Судом апеляційної інстанції установлено, що 09.01.2018 ТОВ "Елемент нафта" звернулося до АТ "Укрзалізниця" з письмовою вимогою про повернення забезпечення виконання в розмірі 11 180 048, 12 грн, яка була залишена без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду із зустрічним позовом.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

5.2. Предметом первісного позову у цій справі є вимога позивача про стягнення штрафних санкцій у розмірах, передбачених договором поставки №ЦЗВ-14-04617-01 на підставі ст. 230 Господарського кодексу України за порушення термінів поставки товару.

5.3. В основу судових рішень, що оскаржуються, покладено висновки місцевого і апеляційного господарських судів про недоведеність та передчасність позовних вимог з огляду на те, що обчислення встановленого пунктом 3.4 строку поставки необхідно здійснювати від дати фактичного надання (вручення) постачальнику оригіналу рознарядки, а тому предметом доказування у цій справі, за висновками судів, є обставини отримання постачальником рознарядки засобами поштового зв'язку.

5.4. Суди зазначили, що 07.11.2017 ТОВ "Елемент нафта" змінило адресу свого місцезнаходження на 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, 2, офіс 401, втім рознарядка була направлена ТОВ "Елемент нафта" 07.11.2017 за адресою місцезнаходження постачальника, вказаному у договорі поставки: 01010, м. Київ, Хрестовий провулок, 2, офіс 404, та була вручена 06.12.2017. У зв’язку з цим суди дійшли висновку, що факт надання (вручення) постачальнику оригіналу рознарядки № ЦЗВ-20/4768 не підтверджується , оскільки з наданої роздруківки з офіційного сайту відстеження поштових відправлень "Укрпошта" неможливо встановити особу одержувача кореспонденції.

Крім того, судами зазначено, що оскільки 08.11.2017 постачальник повідомив замовника про зміну юридичної адреси і 09.11.2017 сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору поставки, позивач повинен був проявити розумну обачність і повторно направити рознарядку засобами поштового зв'язку або направити сканкопію рознарядки електронною поштою.

5.5. Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

5.6. Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 ЦК України).

5.7. Відповідно до частини 3 статті 213 ЦК України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

5.8. Враховуючи наведені положення цивільного законодавства, колегія суддів вважає, що порядок надання замовником рознарядки на поставку товару, передбачений пунктом 3.2 договору поставки, та 5-денний строк виконання постачальником зобов'язання з поставки товару, чітко визначений пунктом 3.4 цього договору, не є тотожними поняттями, що не враховано судами попередніх інстанцій, тому передчасним є їх висновок про відсутність підстав для нарахування замовником штрафу за прострочення виконання ТОВ "Елемент Нафта" зобов'язання з поставки товару.

5.9. За змістом пункту 3.4 договору №ЦЗВ-14-04317-01 строк відвантаження (поставки) товару настає не пізніше 5 (п’яти) календарних днів з дня фактичного надання постачальнику оригіналу рознарядки за місцезнаходженням вказаним у договорі поставки, тобто, настання цього строку жодним чином не залежить від направлення замовником сканкопії рознарядки електронним листом із застосуванням електронної пошти (Е-mail). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/22712/17.

5.10. Зазначаючи про відсутність доказів отримання постачальником рознарядки, суди не спростували факт належного виконання АТ "Укрзалізниця" свого зобов'язання - відправлення рознарядки № ЦЗВ-20/4768 за місцезнаходженням постачальника, вказаним у договорі поставки. Тому дійшли помилкового висновку про відсутність прояву розумної обачності з боку позивача і необхідність здійснення ним повторного направлення рознарядки у зв'язку зі зміною місцезнаходження відповідача.

5.11. Суди неправильно оцінили дії ТОВ "Елемент нафта" у розрізі дотримання ним принципів розумності і добросовісності здійснення господарської діяльності (стаття 3 ЦК України). У цьому сенсі Верховний Суд вважає за необхідне застосувати доктрину "якості закону", яка зводиться до необхідності держави забезпечити передбачуваність наслідків дії/бездіяльності суб’єктів у певній царині (пункт 34 рішення ЄСПЛ у справі "Реквіньї проти Угорщини" від 20.05.1999). У даному випадку це означає, що, змінюючи своє місцезнаходження, ТОВ "Елемент нафта" міг і повинен був усвідомлювати необхідність вчасного повідомлення про це своїх контрагентів, а ризики неотримання поштової кореспонденції нести самостійно не перекладаючи на контрагентів додаткових зобов'язань не передбачених договором, зокрема щодо повторного направлення рознарядок.

Така ж правова позиція щодо прояву стороною правовідносин розумної обачності та об’єктивної можливості через призму ознайомлення з чинним законодавством у відповідній галузі перевірити законність вчинення тих чи інших дій при здійсненні своїх прав викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 372/2180/15-ц.

5.12. Згідно з пунктом 3.2 договору поставки рознарядка надається постачальнику в оригіналі шляхом направлення поштою цінного листа з описом вкладення. При встановленні факту направлення рознарядки суди не дали належної оцінки доказам, що підтверджують виконання АТ "Укрзалізниця" обов’язку щодо направлення рознарядки відповідачу відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (зі змінами), до внутрішніх поштових відправлень належать, зокрема, листи – прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. За змістом пунктів 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. Отже, згідно з вказаними пунктами Правил опис вкладення складається в тому випадку, якщо поштове відправлення приймається до пересилання з оголошеною цінністю.

При цьому, з аналізу пунктів 2, 11, 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, статті 13 Закону України "Про поштовий зв'язок" вбачається, що квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об'єкта поштового зв'язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість) є доказами надіслання документів. У разі, якщо направлений лист не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, його слід вважати належним чином врученим адресату.

5.13. Таким чином, всупереч вимогам статей 86, 236, 269, 282 Господарського процесуального кодексу України судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи належним чином не спростовано доводи позивача щодо настання обов'язку відповідача поставити визначений рознарядкою №ЦЗВ-20/4768 від 07.11.2017 обсяг дизельного палива. Відтак, висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог АТ "Укрзалізниця" та наявність підстав для задоволення зустрічного позову ТОВ "Елемент нафта" є такими, що не ґрунтуються на вимогах законодавства та дослідженні усіх обставин справи, зібраних у справі доказів та доводів учасників справи.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2. За змістом пункту 2 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Згідно з частиною 3 статті 310 цього Кодексу підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

6.3. За наведених обставин колегія суддів вважає висновок судів попередніх інстанцій передчасним і таким, що зроблений без дослідження всіх зібраних у справі доказів, тому рішення і постанову необхідно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід дослідити наявні у справі докази, всебічно, повно й об'єктивно встановити обставини справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

7. Судові витрати

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 305, пунктом 2 частини 1 статті 308, 310, 314, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019 і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.01.2019 у справі № 904/5029/18 скасувати, справу направити на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

В. А. Зуєв