ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2019 р. Справа№ 911/344/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Суліма В.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР»

на рішення Господарського суду Київської області від 06.05.2019

у справі №911/344/19 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР»

про стягнення 66048,07 грн

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення (з урахуванням прийнятої місцевим судом до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог) 66048,07 грн, з яких: 57377,52 грн основного боргу, 7115,26 грн пені, 1555,29 грн інфляційних втрат.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №101 від 01.02.2018 щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 57377,52 грн, за порушення строків сплати якої позивачем нараховано 7115,26 грн пені та 1555,29 грн інфляційних втрат.

1.3. Відповідач відзиву під час розгляду справи місцевим судом не надав.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 01.02.2018 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, було укладено договір поставки №101 (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується в порядку та в строки, встановлені даним договором, передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах даного договору товар.

2.2. Згідно з п.1.3. договору сторони затверджують «Протокол узгодження» (додаток №2), що визначає асортимент, кількість, ціни за одиницю товару та «Умови торгівлі» (додаток №1), що є невід`ємними частинами даного договору.

2.3. Відповідно до п.4.6, 4.7. договору перехід права власності на товар та ризику випадкової загибелі товару відбувається в момент передачі товару, що підтверджується накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін.

Датою поставки товару вважається дата прийому-передачі товару, яка повинна відповідати даті, зазначеній у відповідній накладній (відповідного товару у супроводжувальному документі). Моментом виконання поставки (прийому-передачі товару) є момент фактичної передачі товару представнику покупця. За достовірність зазначених документів відповідає постачальник.

2.4. Згідно з п.6.1. договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору поставки №101 від 01.02.2018, розрахунок здійснюється за кожну поставлену партію товару після підписання видаткової накладної, в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в строк, передбачений додатком №1 до даного договору.

2.5. Відповідно до п.8.1. договору за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність у відповідності до чинного законодавства України.

2.6. 01.02.2018 ТОВ «С.К.С» та ТОВ «ГРАНДСТОР» підписано додаток №1 до договору поставки №101 від 01.02.2018, відповідно до умов якого покупець оплачує товари з відстрочкою платежу 28 календарних днів за кожну поставлену партію в безготівковому порядку з моменту прийняття товару покупцем, за умови, що постачальник вчасно надасть належним чином оформлені податкові та товарні накладні.

2.7. Місцевим судом зазначено, що на виконання умов договору поставки №101 від 01.02.2018 позивач здійснив поставку товару відповідачу на суму 57377,52 грн, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін товарно-транспортними накладними №KS000217912 від 14.05.2018 на суму 11647,98 грн, №KS000217915 від 14.05.2018 на суму 2795,10 грн, №KS000220166 від 18.05.2018 на суму 5246,28 грн, №KS000262163 від 05.06.2018 на суму 4211,40 грн, №KS000265882 від 12.06.2018 на суму 619,80 грн, №KS000335793 від 20.06.2018 на суму 1050,00 грн, №KS000339049 від 26.06.2018 на суму 999,60 грн, № KS000397743 від 10.07.2018 на суму 930,60 грн, №KS000429720 від 17.07.2018 на суму 963,00 грн, №KS000885386 від 24.12.2018 на суму 5362,98 грн, №KS000885473 від 24.12.2018 на суму 9500,10 грн, №KS000885946 від 25.12.2018 на суму 9177,00 грн, №KS000885965 від 25.12.2018 на суму 1647,72 грн, №KS000000508 від 04.01.2019 на суму 1578,24 грн, №KS000000759 від 04.01.2019 на суму 1647,72 грн.

Відповідачем оплата за поставлений позивачем товар здійснена не була.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 06.05.2019 у справі №911/344/19 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С» 57377,52 грн основного боргу, 1555,29 грн інфляційних втрат, 1714,05 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.2. Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд вказав, що відповідач доказів оплати поставленого товару згідно договору поставки №101 від 01.02.2018 в сумі 57377,52 грн суду не надав, отже, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором судом встановлений та по суті відповідачем не спростований, тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №101 від 01.02.2018, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.547 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», оскільки у даному випадку при вчиненні правочину сторонами не встановлено в письмовій формі відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у вигляді пені, місцевим судом відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ТОВ «ГРАНДСТОР» 7115,26 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Щодо розміру інфляційних втрат у сумі 1555,29 грн, визначених позивачем, які нараховані на заборгованість відповідача щодо кожного прострочення платежу окремо, за загальний період з червня 2018 року до березня 2019 року, місцевий суд вказав, що він є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача в заявленому позивачем розмірі.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду від 06.05.2019 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення не встановлено дійсних обставин справи та не враховано всіх доказів.

Зокрема, відповідач зазначає, що місцевим судом встановлено, що на виконання договору поставки №101 від 01.02.2018 ТОВ «С.К.С» здійснено поставку ТОВ «ГРАНДСТОР» на суму 57 377,52 грн, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін товарно-транспорними накладними, проте, частина вказаних накладних на загальну суму 37 688,16 грн не стосуються спірного договору поставки №101 від 01.02.2018, заборгованість за яким є предметом судового розгляду у даній справі, а стосуються іншого укладеного між сторонами договору поставки №138 від 01.05.2018.

Крім того, за твердженням відповідача, за спірним договором поставки №101 від 01.02.2018 ним залишився неоплаченим товар на суму 10 261,20 грн, а товар на суму 9 392,16 грн він оплатив. В обґрунтування вказаного надає платіжні доручення: №2598 від 11.05.2018 на суму 8 792,16 грн, №3496 від 22.10.2018 на суму 100,00 грн, №3497 від 22.10.2018 на суму 100,00 грн, №3513 від 01.11.2018 на суму 100,00 грн, №3514 від 01.11.2018 на суму 100,00 грн, №3588 від 12.11.2018 на суму 100,00 грн, №3589 від 12.11.2018 на суму 100,00 грн. При цьому, відповідач вказує, що зазначені вище платіжні доручення, як і відзив, ним до суду першої інстанції не подавались, оскільки позовної заяви ТОВ «ГРАНДСТОР» не отримував та про розгляд справи відповідачу стало відомо лише з рішення суду.

Також апелянт зазначає, що оскільки позивачем було невірно надано інформацію щодо неоплаченого відповідачем товару, то, відповідно, невірно вирахувано втрати від інфляції.

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надав.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 03.06.2019 відповідач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 06.05.2019 у справі №911/344/19. Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення.

6.2. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019 зазначену вище апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Калатай Н.Ф., Дідиченко М.А.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 поновлено відповідачу пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 06.05.2019 у справі №911/344/19, відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено до розгляду вказану вище апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

6.4. У зв`язку з перебуванням суддів Калатай Н.Ф. та Дідиченко М.А., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами у відпустках, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2019 для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Кропивна Л.В., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2019 справу №911/344/19 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч.1 ст.509, ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

7.2. Згідно з ч.2 ст.193, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

7.3. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.4. Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.5. Відповідно до ч.1 ст.626, ст.629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

7.6. Згідно з ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин.

7.7. Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

7.8. Згідно з ч.1 ст.691, ч.1, 3 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

7.9. У відповідності до приписів ст.73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

7.10. Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

7.11. У відповідності до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватись пенею (неустойка), що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

7.12. Згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

7.13. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

8.2. Місцевим судом зазначено, що на виконання умов договору поставки №101 від 01.02.2018 позивач здійснив поставку товару відповідачу на суму 57377,52 грн, що підтверджується підписаними повноважними представниками сторін товарно-транспортними накладними №KS000217912 від 14.05.2018 на суму 11647,98 грн, №KS000217915 від 14.05.2018 на суму 2795,10 грн, №KS000220166 від 18.05.2018 на суму 5246,28 грн, №KS000262163 від 05.06.2018 на суму 4211,40 грн, №KS000265882 від 12.06.2018 на суму 619,80 грн, №KS000335793 від 20.06.2018 на суму 1050,00 грн, №KS000339049 від 26.06.2018 на суму 999,60 грн, № KS000397743 від 10.07.2018 на суму 930,60 грн, №KS000429720 від 17.07.2018 на суму 963,00 грн, №KS000885386 від 24.12.2018 на суму 5362,98 грн, №KS000885473 від 24.12.2018 на суму 9500,10 грн, №KS000885946 від 25.12.2018 на суму 9177,00 грн, №KS000885965 від 25.12.2018 на суму 1647,72 грн, №KS000000508 від 04.01.2019 на суму 1578,24 грн, №KS000000759 від 04.01.2019 на суму 1647,72 грн.

Відповідач доказів оплати поставленого товару згідно договору поставки №101 від 01.02.2018 в сумі 57377,52 грн суду не надав, отже, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором судом встановлений та по суті відповідачем не спростований, тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №101 від 01.02.2018, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

8.3. Апеляційний суд з зазначеними вище доводами місцевого суду частково не погоджується з огляду на наступне.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять норми права, на які посилається позивач в обґрунтування власних позовних вимог у сукупності з обставинами справи, які підтверджують склад відповідної норми.

Судом встановлено, що предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 66048,07 грн, з яких: 57377,52 грн основного боргу, 7115,26 грн. пені, 1555,29 грн інфляційних втрат.

Підставою заявленого позову є порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №101 від 01.02.2018 щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 57377,52 грн, за порушення строків сплати якої позивачем нараховано 7115,26 грн пені та 1555,29 грн інфляційних втрат, які позивач просить стягнути, зокрема, згідно ст.525, 526, 530, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

8.4. Апеляційний суд встановив, що матеріалами справи за договором поставки №101 від 01.02.2018 підтверджується поставка позивачем товару відповідачу на суму загальну суму 19 689,36 грн згідно підписаних повноважними представниками сторін товарно-транспортними накладних: №KS000217912 від 14.05.2018 на суму 11647,98 грн, №KS000217915 від 14.05.2018 на суму 2795,10 грн, №KS000220166 від 18.05.2018 на суму 5246,28 грн.

При цьому, з урахуванням положень ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не приймає додані відповідачем до апеляційної скарги платіжні доручення №2598 від 11.05.2018, №3496 від 22.10.2018, №3497 від 22.10.2018, №3513 від 01.11.2018, №3514 від 01.11.2018, №3588 від 12.11.2018, №3589 від 12.11.2018 на загальну суму 9 392,16 грн, оскільки відповідач не надав суду докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доводи відповідача, що зазначені вище платіжні доручення, як і відзив, ним до суду першої інстанції не подавались, оскільки про розгляд справи відповідачу стало відомо лише з рішення суду, апеляційним судом відхиляються з огляду на наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення 15.03.2019 представнику апелянта поштового відправлення №998 - ухвали Господарського суду Київської області від 01.03.2019 про відкриття провадження у справі та здійснення розгляду справи без виклику сторін.

Водночас, зі змісту доданих позивачем до матеріалів справи товарно-транспортних накладних №KS000262163 від 05.06.2018 на суму 4211,40 грн, №KS000265882 від 12.06.2018 на суму 619,80 грн, №KS000335793 від 20.06.2018 на суму 1050,00 грн, №KS000339049 від 26.06.2018 на суму 999,60 грн, №KS000397743 від 10.07.2018 на суму 930,60 грн, №KS000429720 від 17.07.2018 на суму 963,00 грн, №KS000885386 від 24.12.2018 на суму 5362,98 грн, №KS000885473 від 24.12.2018 на суму 9500,10 грн, №KS000885946 від 25.12.2018 на суму 9177,00 грн, №KS000885965 від 25.12.2018 на суму 1647,72 грн, №KS000000508 від 04.01.2019 на суму 1578,24 грн, №KS000000759 від 04.01.2019 на суму 1647,72 грн вбачається, що товар на загальну суму 37 688,16 грн був поставлений позивачем відповідачу за іншим договором поставки №138 від 01.05.2018.

За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення основного боргу у сумі 37 688,16 грн, заявлені за договором поставки №101 від 01.02.2018 задоволенню не підлягають, оскільки товар був поставлений позивачем відповідачу за іншим договором поставки - №138 від 01.05.2018.

8.5. Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №101 від 01.02.2018 згідно підписаних повноважними представниками сторін товарно-транспортних накладних №KS000217912 від 14.05.2018 на суму 11647,98 грн, №KS000217915 від 14.05.2018 на суму 2795,10 грн, №KS000220166 від 18.05.2018 на суму 5246,28 грн, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково у сумі 19 653,36 грн.

Крім того, згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, стягненню з відповідача підлягають інфляційні втрати, які за перерахунком апеляційного суду, з урахуванням підписаного між сторонами додатку №1 до договору поставки №101 від 01.02.2018, становлять 856,01 грн та розраховуються наступним чином: за період з 12.06.2018 по 11.12.2018 на суму 14 443,08 грн (по товарно-транспортних накладних від 14.05.2018 №KS000217912 на суму 11647,98 грн, №KS000217915 на суму 2795,10 грн); за період з 18.06.2018 по 11.12.2018 на суму 5246,28 грн (по товарно-транспортній накладній від 18.05.2018 №KS000220166).

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що враховуючи положення ч.1 ст.547 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», оскільки у даному випадку при вчиненні правочину сторонами не встановлено в письмовій формі відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у вигляді пені, позовна вимога про стягнення з ТОВ «ГРАНДСТОР» 7115,26 грн пені за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволенню не підлягає.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. За вказаних обставин, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення місцевого суду в частині стягнення основного боргу в сумі 37 688,16 грн та інфляційних втрат у сумі 699,28 грн.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР» на рішення Господарського суду Київської області від 06.05.2019 у справі №911/344/19 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 06.05.2019 у справі №911/344/19 скасувати в частині стягнення основного боргу в сумі 37 688,16 грн та інфляційних втрат у сумі 699,28 грн. У цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 11 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, ) 19 689 (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 36 коп основного боргу, 856 (вісімсот п`ятдесят шість) грн 01 коп інфляційних втрат. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 06.05.2019 у справі №911/344/19 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 11 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, ) 597 (п`ятсот дев`яносто сім) грн 56 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «С.К.С» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСТОР» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Машинобудівників, буд. 11 А, ) 896 (вісімсот дев`яносто шість) грн 34 коп. судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

5. Поновити дію оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 06.05.2019 у справі №№911/344/19 у частині, в якій рішення залишено без змін.

6. Матеріали справи №№911/344/19 повернути до Господарського суду Київської області.

7. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

В.В. Сулім