ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2019 р. Справа №907/783/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача Олійник Р.Б., ордер від 19.08.2019

від відповідача Ільтьо І.І. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд", м. Київ б/н від 13.06.2019 (вх ЗАГС № 01-05/2326/19 від 24.06.2019)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2019 (суддя Ушак І.Г., повний текст складено 24.05.2019, м Львів)

у справі №907/783/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд", м. Київ

до відповідача Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево

про стягнення суми 116 806,80 грн.

ВСТАНОВИВ

ТОВ "Укршляхбуд» звернулось до суду з позовом до Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради про стягнення суми 116 806,80 грн.

Позивач, зокрема, обгрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що відповідачем, всупереч зобов`язань за укладеним сторонами договором підряду від 3.07.15 № 6-Ж, не сплачено вартість додаткових робіт виконаних позивачем по капітальному ремонту покрівлі житлового будинку № 9 по вул. Першотравнева Набережна в м. Мукачево .

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2019 у справі №907/783/18 (суддя Ушак І.Г.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що сам лише факт затвердження після закінчення підрядних робіт за договором замовником - відповідачем у справі - протоколу змін до проекту «Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 9 по вул . Першотравнева Набережна в м. Мукачево », у якому відображений перелік та обсяг додаткових робіт, до того ж без визначення їх вартості, без доведення належними та допустимими доказами (якими є акти та довідки форми № КБ-2в, № КБ-3) факту здійснення таких робіт та їх вартості, не може бути підставою для стягнення судом спірної суми із замовника.

ТОВ "Укршляхбуд" подано апеляційну скаргу б/н від 13.06.2019, в якій просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2019 у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є необгрунтоване, судом неповно та необ`єктивно оцінено докази у справі. Зокрема, скаржник вважає, що акт виконаних робіт є первинним документом, оскільки фіксує факт здійснення господарської операції, відповідно, є підставою для здійснення розрахунків за фактично виконані роботи.

Скаржник вважає, що відповідач в установленому договором порядку взагалі не навів мотиви відмови від підписання акту виконаних робіт, коригуючої довідки про вартість виконаних робіт та витрат за 2015 рік (форми №КБ-3) та акту приймання виконаних будівельних робіт за 2015 рік (форми №КБ-2в) протягом трьох робочих днів після їх отримання.

Окрім того, скаржник зазначає, що при виконанні підрядником робіт було виявлено невідпорвідність наданої замовником проектно-кошторисної документації фактичним обсягам робіт, що були необхідні на об`єкті для належного проведення капітального ремонту.

Скаржник вважає, що відповідачем не заперечено факту виконання додаткових робіт підрядником, а лише обгрунтовувалось, що підрядник позбавлений права вимагати від замовника плату згідно ч.4 ст.877 ЦК України.

На думку скаржника, матеріалами справи належно обгрунтовано необхідність негайного здійснення додаткових робіт, які помилково не були передбачені у проектній документації. Зокрема, така необхідність є очевидною, бо випливає із характеру виконуваних робіт та об`єктивною вірогідністю негативних впливів факторів навколишнього середовища у вигляді дощових опадів, адже предметом договору підряду був капіальний ремонт, що передбачав демонтаж гідрозахисту покрівлі будинку. Виконання додаткових робіт було технологічно необхідним, без їх своєчасного, невідкладного і належного виконання у разі зупинення подальшого виконання робіт неодмінно було б пошкоджено конструктивні елементи будівлі.

Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що апеляційна скарга є безпідставна, а рішення суду винесене з повним і всебічним дослідженням обставин справи. Зокрема, зазначає, що довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (коригуюча) та акт приймання виконаних будівельних робітне містять періоду виконаних робіт про які зазначено у їхньому змісті.

Окрім того, відповідач вважає, що передумовою проведення додаткових робіт за рахунок замовника згідно умов договору та положень Цивільного кодексу України є письмове повідомлення підрядника на ім`я замовника про обставини, що призвели до виникнення необхідності виконання таких робіт. Підрядником вказаного обов`язку не виконано, жодного письмового повідомлення та пропозицій з відповідними розрахунками на адресу замовника від підрядника не надходило. Посилання скаржника на вжиття негайних дій не доведено жодними належними доказами та спростовується наявними матеріалами справи.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

як вбачається із матеріалів справи, спірні відносини сторін виникли з відносин, пов`язаних з капітальним ремонтом покрівлі житлового будинку № 9 по вул . П . Набережна в м . Мукачево .

Управління міського господарства виконавчого комітету Мукачівської міської ради як замовник та ТОВ «Укршляхбуд» як підрядник уклали договір № 6-Ж від 03.07.2015, за умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов`язався забезпечити у межах кошторисної вартості та умов договору виконання робіт по капітальному ремонту покрівлі житлового будинку № 9 по вул. Першотравнева Набережна в м. Мукачево . Виконання робіт здійснюється підрядником відповідно до календарного графіку виконання робіт, затвердженої проектно-кошторисної документації та договірної ціни; замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані будівельні роботи (п.1.1 та 1.2 договору).

Ціна договору згідно п. 3.1 договору є динамічною та відповідно до протоколу узгодження договірної ціни будівельних робіт складає 665 176,00 грн. Сторонами також узгоджено, що підрядник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів у письмовій формі повідомити замовника про обставини, що призвели до виникнення необхідності виконання додаткових робіт, та надати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками, а замовник протягом 10 робочих днів розглядає зазначені пропозиції , приймає рішення та повідомляє про нього підрядника.

За змістом п. 10.3 договору щомісячно підрядник направляє замовнику акти приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат (форма № КБ-3), а замовник у строк 3-ох робочих днів після отримання акту та довідки повинен їх підписати або направити підряднику мотивовану відмову від їх підписання. У разі відсутності мотивованої відповіді протягом 5-ти робочих днів акт (форма № КБ-2в) та довідка (форма № КБ-3) вважаються підписаними, а будівельні роботи - прийнятими.

Розрахунки за щомісячно виконані роботи, а також остаточний розрахунок за договором проводяться замовником на протязі 5-ти днів з дня підписання акту приймання робіт та довідки про вартість виконаних робіт (п. 10.4 договору).

Відповідно до п. 16.1 договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.15, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції сторонами визнано, отже не потребує доказування за змістом ч. 1 ст. 75 ГПК України те, що позивачем протягом серпня - жовтня 2015 виконані підрядні роботи за договором, які оформлені відповідними 3-ма актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідками про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3), які підписані сторонами на загальну суму 665 176,00 грн. (останній акт приймання передачі за жовтень 2015.), відповідачем повністю оплачені роботи за актами приймання - всього перераховано підряднику 4-ма платежами 665 176,00 грн. (останній платіж - 22 жовтня 2015 року).

Додаткові роботи підрядника на спірну суму 116 806,80 грн., стягнення якої є предметом спору у даній справі, не були передбачені проектно-кошторисною документацією, не входили в загальну вартість будівництва за умовами укладеного сторонами договору.

Позивачем обгрунтовується виконання зазначених додаткових робіт невідповідністю проекту необхідним обсягам будівельних робіт, про що підрядник усно повідомляв уповноважених осіб замовника.

Скаржник вважає виконання додаткових робіт негайними діями підрядника за змістом ч. 4 ст. 877 ЦК України, вчиненими за власний рахунок необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено та підтверджується заявою свідка ОСОБА_2 , який у період дії договору підряду перебував на посаді начальника УМГ виконкому Мукачівської міської ради, що після закінчення підрядних робіт за договором - 1.12.15 - було складено протокол змін до проекту «Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 9 по вул. Першотравнева Набережна в м. Мукачево » (далі - протокол) про те, що при виконанні будівельно-монтажних робіт по зазначеному об`єкту «виявлено незначні відхилення від проектно-кошторисної документації, у зв`язку з цим комісією встановлено внести необхідні доповнення». У протоколі зазначено найменування робіт, які або відсутні у кошторисі або їх обсяг зазначений у кошторисі є меншим фактично необхідного.

Так, згідно протоколу йдеться про такі роботи: розбирання покриттів, улаштування вирівнювальних стяжок, навішування водостічних труб, готування кладкових розчинів, навантаження сміття вручну, перевезення ґрунту та сміття.

Протокол містить гриф затвердження, підписаний заступником міського голови - начальником УМГ ОСОБА_2 - з датою затвердження «2015 року».

Як зазначалось вище, вважаючи погодженими зазначеним протоколом відхилення від проектно-кошторисної документації, скаржник стверджує про збільшення фактичної вартості робіт по об`єкту від вартості визначеної у договорі на 116 806,80 грн. (з ПДВ), про виконання таких додаткових робіт на зазначену суму, оформлення їх 4.12.15 коригуючими актом приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (форма № КБ-3), які 28.09.2018 надіслані відповідачеві для підписання разом з вимогою про оплату суми 116 806,80 грн. на протязі 3-х днів.

Скаржник вважає, що оскільки відповідач не підписав коригуючі акт та довідку від 4.12.15 у строки встановлені договором та вимогою - протягом 3 робочих днів після їх отримання - та не надав мотивованої відмови у їх підписанні у цей же строк, такі акт та довідка відповідно до умов договору вважаються підписаними, а роботи - прийнятими, відтак - відповідач зобов`язаний оплатити їх вартість.

Вищенаведені обставини, з посиланням позивача на невиконання відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати додаткових робіт, стали підставою для звернення з зазначеним позовом.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України, ст.173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст..530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 2 ст. 837 ЦК України до окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 глави «Підряд», зокрема, будівельного підряду (параграф 3), положення параграфа «Загальні положення про підряд» застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт (ч. 1); підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника; у разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов`язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника; замовник звільняється від відшкодування цих збитків, якщо доведе, що у проведенні додаткових робіт немає необхідності (ч. 3); якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника, зокрема у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва (ч. 4).

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання підрядником робіт, виконаних за договором будівельного підряду, і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як зазначалось вище та встановлено судом першої інстанції, предметом позову є стягнення вартості додаткових підрядних робіт, не передбачених договором, проектно-кошторисною документацією. Підрядник, виявивши у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, повідомляв про це замовника усним порядком і хоча не одержав від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення, не зупинив відповідних робіт, продовжив їх виконувати, що не відповідає наведеним вище приписам ч. 3 ст. 877 ЦК України.

Окрім того, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що зазначені вище дії позивача здійснено всупереч п.3.1 договору щодо обов`язку протягом п`яти робочих днів у письмовій формі повідомити замовника про обставини, що призвели до виникнення необхідності виконання додаткових робіт, та надати замовнику пропозиції з відповідними розрахунками, та очікувати протягом 10 робочих днів рішення замовника.

Отже, враховуючи наведене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що за приписами ч. 4 ст. 877 ЦК України підрядник позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи.

Судовою колегія не беруться до уваги посилання скаржника на те, що виконання додаткових робіт у даній справі є за своїм змістом негайними діями, які були необхідними в інтересах замовника, зокрема, у зв`язку з тим, що зупинення роботи могло призвести до знищення або пошкодження об`єкта будівництва, оскільки такі не доведені жодними доказами, отже не можуть бути підставою вимоги від замовника плати за виконані додаткові роботи за приписами ч. 4 ст. 877 ЦК України.

За наведених обставин судова колегія вважа правомірним висновок суду першої інстанції, що сам лише факт затвердження після закінчення підрядних робіт за договором замовником - відповідачем у справі - протоколу змін до проекту «Капітальний ремонт покрівлі житлового будинку № 9 по вул . Першотравнева Набережна в м . Мукачево », у якому відображений перелік та обсяг додаткових робіт, до того ж без визначення їх вартості, без доведення належними та допустимими доказами (якими є акти та довідки форми № КБ-2в, № КБ-3) факту здійснення таких робіт та їх вартості, не може бути підставою для стягнення судом спірної суми із замовника.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником належними та допустимими доказами не обгрунтовано підставності заперечень, викладених в апеляційній скарзі.

Посилання скаржника про невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо підписання надісланих 28.09.2018 акту та довідки як підстави вважати за умовами договору (п. 10.3 договору) підписаними зазначені документи, а роботи - прийнятими, є помилковими, оскільки зобов`язання сторін за договором припинилися 22.10.2015 їх виконанням, проведеним належним чином - підрядник виконав підрядні роботи на загальну суму визначену договором - 665 176, 00 грн., а замовник здійснив повну оплату зазначеної суми сплативши останній платіж 22.10.2015.

Наведене відповідає приписам ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, за умовами договору такий діє до 31.12.2015, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

У ході судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій не доведено наявності невиконаних зобов`язань сторін станом на 31.12.2015, чим спростовується твердженння позивача про продовження дії договру після 31.12.2015.

Непідписання відповідачем коригуючих акту та довідки, надісланих йому позивачем майже через три роки після припинення дії договору та ненадання мотивованої відмови від підписання не може бути підставою вважати за умовами припиненого договору підписаними такі акт та довідку, роботи - прийнятими та наявним зобов`язання з їх оплати.

Таким чином, у ході судового розгляду судами встановлено відсутність договірних зобов`язань відповідача по оплаті робіт, стягнення вартості яких є предметом даного позову, відтак - відсутні підстави для задоволення позовних вимог, обґрунтованих посиланням на порушення відповідачем договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Скаржником заявлено клопотання про розподіл судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, яке судова колегія залишили без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч.1ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зважаючи на те, що скаржнику відмовлено у задоволенні вимог апеляційної скарги, судові витрати за перегляд рішення в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.129, 269,270, 273, 275, 276, 282, 284 ГПК України ,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Закарпатської області від 03.05.2019 у справі №907/783/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укршляхбуд", м. Київ б/н від 13.06.2019 (вх ЗАГС № 01-05/2326/19 від 24.06.2019) без задоволення.

Судові витрати за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.09.2019.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.