ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019м. ДніпроСправа № 904/3270/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бережної О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: повноважний представник не з`явився.

від відповідача: повноважний представник не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД", м.Дніпро про стягнення заборгованості, компенсації по заробітній платі, та завданої моральної шкоди

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.07.2019 гр. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 11 516,00 грн., 2 020,39 грн. компенсації по заробітній платі та 5 000,00 грн. - моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовано невиплатою відповідачем заробітної плати позивачу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 27.08.2019.

22.08.2019 до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що представник приймає участь у раніше призначених справах. Відзив до суду не подано.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у судове засідання 27.02.2019 не з`явився, про причин неявки суд не повідомив.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , 10.01.2013 прийнята на роботу до підприємства відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на посаду інспектора - методиста 1 категорії відділу виробничо - економічного устаткування (наказ № 27/ОК від 10.01.2013).

Наказом № 112/ОК від 10.04.2013 позивача переведено на посаду провідного інженера по виробничо - економічного навчання відділу виробничо - економічного навчання.

Наказом № 191/ОПОП від 05.08.2013 позивача переведено на посаду провідного інспектора по виробничо - економічному навчанню відділу підбору та навчання персоналу.

Наказом №852/ОПОП від 25.12.2013 позивача переведено на посаду провідного інспектора відділу підбору та навчання персоналу, де працює по даний час.

Вищевказані відомості підтверджуються копією трудової книжки позивача, наявною в матеріалах справи (т. 1, арк. с. 10-13).

На даний час відповідач має заборгованість перед позивачем щодо невиплати заробітної плати за серпень - жовтень 2017 року у сумі 11 516,00 грн.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Відповідно до абз. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно довідки ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" № 49-р/168 від 19.07.2019 заборгованість відповідача перед позивачем в частині виплати заробітної плати за період серпень - жовтень 2017 в загальному розмірі становить 11 516,00 грн., а саме: серпень 2017 - 2 830,00 грн., вересень 908,00 грн., жовтень 2017 - 7 778,00 грн.

Відповідачем не подано доказів виплати заборгованості із заробітної плати позивачу та наявності спору щодо суми заборгованості.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі за серпень - жовтень 2017 (включно) у сумі 11 516,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до довідки відповідача № 49-р/168 від 19.07.2019, компенсація за порушення строків виплати заробітної плати становить 2 020,39 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2 020,39 грн. компенсації за порушення строків виплати заробітної плати.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідно до позовної заяви позивача відповідач завдав їй моральної шкоди, оскільки їй завдано моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків, які полягають в моральному стражданні внаслідок порушення законного права на заробітну плату.

Розглянувши зазначені вимоги позивача, встановлено наступне.

За змістом ст.124 Конституції України позивач має право звернутися з такими вимогами до суду.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень;

- у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР (далі-ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію", ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права";

- при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За змістом ст. 440-1 ЦК та інших норм законодавства, що регулюють ці правовідносини, заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

За моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130, 132-134 КЗпП, якщо спеціальною нормою закону не встановлено іншого.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. (ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що позивачем не подано будь-яких доказів, що підтверджують понесення моральної шкоди, суд вважає за необхідне у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1936,00 грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в дохід державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 94, 95, 97, 115 КЗпП, ст.ст. 20, 129, 194, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, 31, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість із заробітної плати у розмірі 11 516,00грн. (одинадцять тисяч п`ятсот шістнадцять грн. 00 коп.), компенсацію втрати частини заробітної плати у розмірі 2 020,39грн. (дві тисячі двадцять грн. 39 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд 31, ) на користь державного бюджету (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 936,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот тридцять шість грн. 00 коп.) - судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено - 28.08.2019.

Суддя Ю.Ю. Первушин