ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року м.Дніпро Справа № 908/905/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Кощеєва І.М. ( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду від 27.07.2019року).

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Кострець Є.В., довіреність №б/н від 22.04.2019 р., адвокат;

представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 року ( суддя Федорова О.В.) у справі № 908/905/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд» (01103, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 6-В; поштова адреса: 07442, Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, буд. 152)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кім. 207; поштова адреса: 49002, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, буд. 114)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" із позовом про стягнення 1278868,15 грн., які складаються з 1273962,95 грн. основного боргу та 4905,20 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 року у справі № 908/905/19 позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" 1273962,95 грн. (один мільйон двісті сімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві грн. 95 коп.) основного боргу, 4880,09 грн. (чотири тисячі вісімсот вісімдесят грн. 09 коп.) - 3% річних та 19182,64 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят дві грн. 64 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Суд відмовив в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 25,11 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які господарський суд визнав встановленими, просив рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на факт недоведеності здійснення господарської операції з поставки товару, оскільки у наданих позивачем видаткових накладних у графі "отримав" міститься підпис та печатка відповідача, проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис. Тобто, з видаткових накладних неможливо встановити особу, яка відвантажила товар. Також неможливо встановити повноваження осіб, які підписали документи. У товарно-транспортних накладних у графі "прийняв/відповідальна особа вантажоодержувача", міститься лише прізвище (нерозбірливо) та підпис, без зазначення посади особи в порушення вимог частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

На думку апелянта, видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, копії яких надано позивачем на підтвердження здійснення поставки товару, не є належними доказами здійснення позивачем поставки товару відповідачу. Також посилання суду на акти взаєморозрахунків як доказ, що підтверджує операції між сторонами та вимоги позивача до відповідача є безпідставними та такими, що суперечать чинному законодавству.

Крім того, апелянт зазначає, що позивач повинен був поставити відповідачу товар згідно асортименті, вказаному в Додатку № 1 до Договору( специфікація), проте, у порушення умов договору, ним було поставлено товар, який не передбачений специфікацією за 14 накладними, а тому, на думку апелянта, поставка товару за даними накладними не була здійснена в рамках укладеного між сторонами договору поставки.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 року та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 року ( суддя Федорова О.В.) у справі № 908/905/19, розгляд призначено на 28.08.2019рік, колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач); судді : Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

У зв`язку з відпусткою судді Кузнецової І.Л., за розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 27.08.2019року, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого для розгляду апеляційних скарг у справі №908/905/19 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Дармін М.О.

В судове засіданні 28.08.2019 року представник відповідача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб (витяг з реєстру «УКРПОШТА» - ТОВ «Український Рітейл», а.с.128, т.2), у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином, представник відповідача має можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 13 Закону України « Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними ви виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про національного оператора поштового зв`язку» від 10.01.2002року № 10-р виконання функцій національного оператора поштового зв`язку покладено на Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».

Отже, Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» є розпорядником інформації щодо універсальних послуг поштового зв`язку ( стосовно умов постачання товарів, послуг та цін на них). Цілком правомірним є використання інформації, отриманої з офіційного сайта цього підприємства.

Таким чином, суд може користуватися відомостями, отриманими з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» за допомогою функції відстеження при введенні трек-номера щодо пересилання поштових відправлень. До матеріалів справи може бути долучено засвідчений судом витяг з офіційного сайта Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду).

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Крім того, 28.08.2019 року позивачем надана до суду заява про забезпечення позову, в якій позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю « УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ» в розмірі 1 298 051,18 грн.

Заява обґрунтована тим, що з мережі інтернет позивачу стало відомо, що відповідач закриває магазини мережі, проводить акції з розпродажу товару у мережі відповідача, що

свідчить про відсутність наміру розраховуватись з позивачем за боргами.

Крім того, в мережі інтернет міститься інформація про розіграш призів, запуск системи складського аутсорсингу та інше, що також свідчить про витрачання коштів на різні напрямки господарської діяльності, а не на погашення існуючої заборгованості з контрагентами.

Всі обставини, на думку позивача, є підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Розглянувши дану заяву, колегія суддів вважає, що вона підлягає залишенню без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 169 ГПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно зі статтею 263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, - за наявності;

3) обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

4) у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

5) перелік матеріалів, що додаються.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ « Український Рітейл», зобов`язано Позивача протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження, але не пізніше дня судового засідання, надати до суду .. власні заяви, клопотання відповідно до ст.ст. 38, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, додаткові докази та обґрунтування щодо неможливості надати їх до суду першої інстанції (копії вказаних документів у цей же строк направити іншим учасникам справи, докази чого надати суду).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі була отримана позивачем 31.07.2019 року, а заява про забезпечення позову надана лише 28.08.2019 року, тобто, поза межами встановленого судом строку, без надання доказів направлення заяви іншим учасникам справи, що є підставою для залишення її без розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.11.2017 товариством з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" (покупець, відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" (постачальник, позивач) укладено договір поставки №01-11ФСФ-2017 з протоколом розбіжностей 01.11.2017 (далі договір).

За умовами п. 1.1 договору постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар, далі товар, на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору найменування, асортимент і ціна товару, що поставляється, зазначаються у додатку №1 (Специфікація), що є невід`ємною частиною даного договору.

В додатку №1 сторони погодили специфікацію до договору, згідно якої обумовили поставку наступного товару: скумбрія, оселедець, форель, лосось, ікра лососева.

Відповідно до п. 2.1 договору товар поставляється постачальником окремими партіями згідно із замовленнями на поставку.

Сторони погодили у п. 2.2 договору, що замовлення передаються покупцем електронним зв`язком.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Замовлення вважається виконаним, а постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки, якщо він здійснив поставку товарів:

- у погоджені з покупцем день та час;

- в асортименті та кількості згідно із замовленням;

- за цінами, затвердженими сторонами в специфікації;

- з повним пакетом правильно заповненої супровідної документації;

- у повній відповідності до діючого законодавства України та умов даного договору.

Пунктом 3.7 договору в редакції протоколу розбіжностей встановлено, що разом із товаром постачальник зобов`язаний надати наступні супровідні документи:

- товарно-транспортну накладну;

- видаткову накладну;

- посвідчення якості товару;

- інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України.

На кожний транспортний засіб постачальника оформляється окремий комплект товаросупровідних документів із зазначенням номеру замовлення в порядку, передбаченому п. 2.18 даного договору.

У п. 6.4 договору зазначено, що вимоги до оплати товару зазначаються в додатку №6 до даного договору.

За умовами п. 3 додатка №6 до договору Комерційні умови договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Пунктом 11.1 договору встановлено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

До договору укладено додаткову угоду б/н від 30.03.2018 щодо порядку розірвання договору згідно з п. 11.6 договору.

Сторони не надали суду доказів припинення дії договору. Отже, умови договору є чинними на момент розгляду даної справи судом.

Звертаючись до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» із позовом про стягнення заборгованості, позивач товариством з обмеженою відповідальністю "Флагман Сіфуд" посилався на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №01-11ФСФ-2017 з протоколом розбіжностей 01.11.2017 щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Задовольняючи позовні про стягнення суми основного боргу в повному обсязі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання належних товаросупровідних документів на товар, а тому стягнув суму основного боргу та нараховані 3 % річних.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних в сумі 25,11 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було невірно проведено розрахунок 3% річних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 05.12.2018 по 16.01.2019 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 645 231,80 грн., що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними, а саме:

- від 05.12.2018 №3390187 на суму 322 283,04 грн.;

- від 05.12.2018 №3390188 на суму 40 978,32 грн. (з актом розбіжностей № від 06.12.2018);

- від 05.12.2018 №3390189 на суму 14 333,76 грн.;

- від 12.12.2018 №3460379 на суму 7872,48 грн.;

- від 12.12.2018 №3460380 на суму 197 181,12 грн. (з актом розбіжностей № від 13.12.2018);

- від 12.12.2018 №3460381 на суму 3011,04 грн.;

- від 19.12.2018 №3530182 на суму 122 304,00 грн.;

-від 19.12.2018 №3530183 на суму 449 784,72 грн. (з актом розбіжностей № від 20.12.2018);

- від 19.12.2018 №3530184 на суму 6646,32 грн.;

- від 19.12.2018 №3530215 на суму 47 040,00 грн.;

- від 26.12.2018 №3600487 на суму 75 201,12 грн. (з актом розбіжностей № від 27.12.2018);

- від 26.12.2018 №3600488 на суму 49 755,60 грн.;

- від 02.01.2019 №0020116 на суму 53 460,00 грн.;

- від 02.01.2019 №0020117 на суму 49 761,48 грн. (з актом розбіжностей № від 03.01.2019);

- від 09.01.2019 №0090793 на суму 83 152,08 грн. (з актом розбіжностей № від 10.01.2019);

- від 16.01.2019 №0160237 на суму 121 585,44 грн. (з актом розбіжностей №

від 17.01.2019);

- від 16.01.2019 №0160301 на суму 881,28 грн.

Товар був доставлений на адресу відповідача автомобільним транспортом, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 3390189 від 05.12.2018 року, № 3460379 від 12.12.2018 року, № 3460380 від 12.12.2018 року, № 3460381 від 12.12.2018 року, № 3530182 від 19.12.2018 року, № 3530183 від 19.12.2018 року, № 3530184 від 19.12.2018 року, №3530215 від 19.12.2018 року, № 3600487 від 26.12.2018 року, № 3600488 від 26.12.2018 року, № 0020116 від 02.01.2019 року, № 0020117 від 02.01.2019 року, № 0090793 від 09.01.2019 року, № 0160237 від 16.01.2019 року, № 0160301 від 16.01.2019 року.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами п. 6.4 та п. 3 додатка №6 до договору Комерційні умови договору відповідач мав оплатити товар протягом 60 календарних днів з дня поставки товару.

Пунктом 2.6 договору встановлено, що зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України.

Як вбачається із матеріалів справи, передача товару відповідачу була здійснена за видатковими та товарно-транспортними накладними.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що на час подання позовної заяви строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Проте, у порушення умов договору, відповідач здійснив лише часткову оплату поставленого товару 20.03.2019 на суму 300 000,00 грн., що підтверджується довідкою відділення ПУМБ РЦ в м. Київ №КІЕ-07.8/1190 від 11.04.2019.

Як вказує позивач у детальному розрахунку суми заборгованості, видаткові накладні від 05.12.2018 №3390187 та від 05.12.2018 №3390188 оплачені повністю. Видаткова накладна від 05.12.2018 №3390189 частково оплачена за рахунок платежу 20.03.2019 на суму 8007,49 грн., залишок боргу за даною накладною складає 6326,27 грн.

Усього залишок заборгованості за поставлений товар складає 1 273 962,95 грн.

В акті звірки взаємних розрахунків станом на 29.03.2019 сторони підтвердили наявність у відповідача заборгованості за поставлений товар в зазначеному розмірі ( а.с. 71 т.1), а тому суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь позивача суму основного боргу.

При цьому, доводи апелянта про те, що строк оплати не настав, оскільки позивач не передав разом з товаром супровідних документів, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.5 договору, якщо при прийманні товару виявиться невідповідність супровідних документів поставленому товару, умовам договору або вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару, оформивши акт розбіжностей в порядку п. 3.6 даного договору або відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів.

Відповідно до п. 3.6 договору акт розбіжностей складається за участю представника покупця та особи, яка безпосередньо здійснює поставку (передачу) товару, в якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності.

Як встановлено судом першої інстанції, акт розбіжностей в порядку п. 3.6 договору відповідачем не складався.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач не повертав товар позивачу, не звертався до позивача з претензіями щодо кількості та якості поставленого товару або відсутності належних товаросупровідних документів на товар, а тому його доводи про ненастання строку оплати є надуманими.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач розрахував 3% річних за загальний період з з 04.02.2019 по 10.04.2019, що склало 4905,20 грн.

Проте, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про помилку в розрахунку 3% річних, яка здійснена позивачем з урахуванням наступного.

Так, за умовами п. 6.4 та п. 3 додатка №6 до договору Комерційні умови договору відповідач мав оплатити товар протягом 60 календарних днів з дня поставки товару.

При цьому суд враховує положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до яких, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням цього за видатковою накладною від 05.12.2018 №3390189 на суму 14333,76 грн. строк виконання зобов`язання настав 04.02.2019 (враховуючи вихідні дні), а прострочення оплати виникло 05.02.2019. Звідси за період з 05.02.2019 по 20.03.2019 (44 дні) від суми боргу 14333,76 грн. 3% річних складають 51,84 грн.

Від суми боргу 6326,27 грн. за період з 21.03.2019 по 10.04.2019 (21 день) 3% річних складають 10,92 грн.

За видатковою накладною від 12.12.2018 №3460379 на суму 7872,48 грн. строк оплати настав 11.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 12.02.2019. Звідси за період з 12.02.2019 по 10.04.2019 (58 днів) від суми боргу 7872,48 грн. 3% річних складають 37,53 грн.

За видатковою накладною від 12.12.2018 №3460380 на суму 197181,12 грн. строк оплати настав 11.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 12.02.2019. Звідси за період з 12.02.2019 по 10.04.2019 (58 днів) від суми боргу 197181,12 грн. 3% річних складають 939,99 грн.

За видатковою накладною від 12.12.2018 №3460381 на суму 3011,04 грн. строк оплати настав 11.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 12.02.2019. Звідси за період з 12.02.2019 по 10.04.2019 (58 днів) від суми боргу 3011,04 грн. 3% річних складають 14,35 грн.

За видатковою накладною від 19.12.2018 №3530182 на суму 122304,00 грн. строк оплати настав 18.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 19.02.2019. Звідси за період з 19.02.2019 по 10.04.2019 (51 день) від суми боргу 122304,00 грн. 3% річних складають 512,67 грн.

За видатковою накладною від 19.12.2018 №3530183 на суму 449784,72 грн. строк оплати настав 18.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 19.02.2019. Звідси за період з 19.02.2019 по 10.04.2019 (51 день) від суми боргу 449784,72 грн. 3% річних складають 1885,40 грн.

За видатковою накладною від 19.12.2018 №3530184 на суму 6646,32 грн. строк оплати настав 18.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 19.02.2019. Звідси за період з 19.02.2019 по 10.04.2019 (51 день) від суми боргу 6646,32 грн. 3% річних складають 27,86 грн.

За видатковою накладною від 19.12.2018 №3530215 на суму 47040,00 грн. строк оплати настав 18.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 19.02.2019. Звідси за період з 19.02.2019 по 10.04.2019 (51 день) від суми боргу 47040,00 грн. 3% річних складають 197,18 грн.

За видатковою накладною від 26.12.2018 №3600487 на суму 75201,12 грн. строк оплати настав 25.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 26.02.2019. Звідси за період з 26.02.2019 по 10.04.2019 (44 дні) від суми боргу 47040,00 грн. 3% річних складають 271,96 грн.

За видатковою накладною від 26.12.2018 №3600488 на суму 49755,60 грн. строк оплати настав 25.02.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 26.02.2019. Звідси за період з 26.02.2019 по 10.04.2019 (44 дні) від суми боргу 49755,60 грн. 3% річних складають 179,94 грн.

За видатковою накладною від 02.01.2019 №0020116 на суму 53460,00 грн. строк оплати настав 04.03.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 05.03.2019. Звідси за період з 05.03.2019 по 10.04.2019 (37 днів) від суми боргу 53460,00 грн. 3% річних складають 162,58 грн.

За видатковою накладною від 02.01.2019 №0020117 на суму 49761,48 грн. строк оплати настав 04.03.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 05.03.2019. Звідси за період з 05.03.2019 по 10.04.2019 (37 днів) від суми боргу 49761,48 грн. 3% річних складають 151,33 грн.

За видатковою накладною від 09.01.2019 №0090793 на суму 83152,08 грн. строк оплати настав 11.03.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 12.03.2019. Звідси за період з 12.03.2019 по 10.04.2019 (30 днів) від суми боргу 83152,08 грн. 3% річних складають 205,03 грн.

За видатковою накладною від 16.01.2019 №0160301 на суму 881,28 грн. строк оплати настав 18.03.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 19.03.2019. Звідси за період з 19.03.2019 по 10.04.2019 (23 дні) від суми боргу 881,28 грн. 3% річних складають 1,66 грн.

За видатковою накладною від 16.01.2019 №0160237 на суму 121585,44 грн. строк оплати настав 18.03.2019 (з урахуванням вихідних днів), а прострочення оплати виникло 19.03.2019. Звідси за період з 19.03.2019 по 10.04.2019 (23 дні) від суми боргу 121585,44 грн. 3% річних складають 229,85 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив розмір 3% річних за вказаний період по спірним накладним у сумі 4880,09 грн., відмовивши у решті частини, а саме 25,11 грн.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що стосуються не належного оформлення первинних документів, а саме: не зазначення у видаткових накладних посади і прізвища особи, відповідальної за здійснення господарської операції з боку відповідача, оскільки таке порушення було допущено саме представником відповідача, а не позивачем, а питання підтвердження повноважень представників сторін договором не визначено.

Обов`язок належного оформлення довіреностей на своїх працівників покладається на ТОВ «Український Рітейл» та позивач не може нести відповідальність за невиконання відповідачем вимог закону щодо належного оформлення повноважень його власних працівників.

Разом з цим, згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на який апелянт посилається як на підставу не визнання свого зобов`язання із-за відсутності в накладних зазначення посади особи, яка їх підписувала, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Колегія суддів вважає доводи апелянта в цій частині неспроможними, оскільки не зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції, не є суттєвим недоліком, тим більш не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату за отриманий ним товар та не надає можливості в односторонньому порядку відмовитись від зобов`язання.

Крім того, товарно-транспортні накладні та видаткові накладні містять прізвище та підпис осіб, які відвантажували товар, що дає можливість встановити повноваження та ідентифікувати працівників відповідача, тим більше, що вони засвідченні печаткою ТОВ "Український Рітейл».

При цьому, апелянтом жодного доказу того, що підписи на видаткових накладних не належать його представникам, до суду не надано.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи знаходяться засвідчені копії товарно-транспортних накладних з підписами представника і печаткою відповідача.

Доводи апелянта про те, що акт звіряння взаємних розрахунків не є доказом здійснення господарської операції між сторонами, є безпідставними, оскільки означений акт оцінюється у сукупності з іншими доказами, які підтверджують здійснення господарської операції. Сам відповідач, склавши акти розбіжностей до накладних, тим самим фактично підтвердив факт поставки товару.

Доводи апелянта про те, що поставка здійснена поза межами договору, оскільки асортимент поставленого товару не відповідає специфікації, є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1 Договору поставки, товар постачається окремими партіями у відповідності до замовлень на поставку.

Так, як вбачається з накладних, за якими поставлено товар, вони містять посилання на договір поставки №01-11ФСФ-2017 від 01.11.2017, а також на номери замовлень відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Пунктом 3.9 договору передбачено, що покупець вправі відмовитись від приймання товару, поставленого постачальником, якщо товар поставлено без відповідного замовлення покупця та/або поставлений постачальником з порушенням умов даного договору.

В даному випадку весь товар згідно спірних накладних відповідачем прийнятий (з урахуванням підписаних актів розбіжностей до видаткових накладних), що свідчить про згоду відповідача з поставленою кількістю та асортиментом товару.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не довів, що з боку позивача були порушені умови договору щодо поставки товару або надання належних товаросупровідних документів на товар.

З огляду на наведені норми законодавства України та встановлені судом фактичні обставини справи, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Інші доводи є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 року у справі № 908/905/19- залишити без змін.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Сіфуд» від 28.08.2019 року про забезпечення позову залишити без розгляду.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.07.2019року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя І.М.Кощеєв