ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

"28" серпня 2019 р. по справі № 903/541/18
за заявою Головного управління ДФС у Волинській області, м. Луцьк
до Приватного підприємства "ЛПС", м.Луцьк
про банкрутство
Суддя Кравчук А.М.
встановив: 31.07.2018 надійшла заява Головного управління ДФС у Волинській області до ПП "ЛПС" про порушення справи про банкрутство.
Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено Дуплику П.Г.
Ухвалою суду від 03.08.2018 заяву ГУ ДФС у Волинській області про порушення справи про банкрутство ПП "ЛПС" прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в підготовчому судовому засіданні 15.08.2018 на 11 год. 30 хв.; зобов`язано арбітражного керуючого Дуплику П.Г. протягом трьох днів з дня отримання ухвали про прийняття даної заяви, надати господарському суду заяву про його участь у справі з повідомленням про те, що він не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у частині 2 статті 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на паперовому носії та електронній формі на адресу електронної пошти суду.
Ухвалою суду від 15.08.2018 порушено провадження у справі про банкрутство ПП "ЛПС", визнано безспірні грошові вимоги Головного управління ДФС у Волинській області в сумі 6 792 615 грн. 35 коп., введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 10.12.2018, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дуплику Павла Георгійовича.
Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ПП "ЛПС" оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 16.08.2018.
Ухвалою суду від 10.12.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Приватного підприємства "ЛПС", згідно якого вимоги кредитора ГУ ДФС у Волинській області визнано в сумі 17 620 грн. 00 коп. - перша черга, 6 792 615 грн. 35 коп. - третя черга; зобов`язано збори кредиторів та засідання комітету кредиторів провести 24.12.2018 року; розгляд справи у підсумковому засіданні призначено 09.01.2019 на 15 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 09.01.2019 затверджено звіт про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого Дуплики Павла Георгійовича в розмірі двох мінімальних заробітних плат за здійснення ним повноважень розпорядника майна Приватного підприємства "ЛПС" за період з 15.08.2018 по 10.12.2018 в сумі 28 043 грн. 17 коп.
09.01.2019 судом винесено постанову про визнання ПП "ЛПС" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Дуплику П.Г.
Відповідне повідомлення оприлюднене на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 10.01.2019.

Згідно п. 2 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.
Положеннями ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.
Згідно п. 6 ст. 41 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом п`ятнадцяти днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до законів України.

На адресу суду надійшли клопотання ліквідатора Дуплики П.Г. від 03.07.2019, 15.07.2019 №54 про зобов`язання ОСОБА_1 , який перебував на посаді директора боржника, передати ліквідатору печатки і штампи, матеріальні та інші цінності, установчі, бухгалтерські та інші документи , пов`язані з діяльністю боржника.
Супровідним листом від 27.08.2019 №57 надіслано додаткові документи до нього.
Клопотання обгрунтоване тим, що направлений ліквідатором на адресу боржника запит з вимогою передати всі документи боржника залишений колишнім директором без відповіді та задоволення, що позбавляє ліквідатора можливості здійснювати ліквідаційну процедуру ПП "ЛПС".
Ліквідатор ПП "ЛПС" призначений постановою Господарського суду Волинської області від 09.01.2019. Постанову направлено на юридичну адресу боржника.
Повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури опубліковане на офіційному веб-сайті ВГС України 10.01.2019.
Проте, вимоги ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керівником боржника не виконані.
Направлений ліквідатором на адресу керівника боржника Побережнику О.А. лист №53/1 від 04.07.2019 з вимогою передати всю бухгалтерську документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності боржника залишений без відповіді та задоволення.
Станом на день розгляду справи документи, печатки та штампи ліквідатору не передані, що перешкоджає виконанню його обов`язків.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень, ухвал суду.
Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Дії керівника боржника щодо невиконання вимог суду та ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" призводять до затягування розгляду справи, суперечать, зокрема вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.
Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.
Наведені приписи були розглянуті Конституційним Судом України у рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012, в якому вказано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.
Розглядаючи справу №5-рп/2013 Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
З наведених приписів Конституції України та рішень Конституційного Суду України вбачається декларування нашою державою права кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.
Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (надалі - "Конвенція") та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу ст. 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони, яка поважає верховенство права, дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справах "Горнсбі проти Греції", "Бурдов проти Росії", "Ясіун`єне проти Литви", "Руйану проти Румунії", "Совтрансавто-Холдинг" проти України", "Шмалько проти України").
Невиконання вимог суду є грубим порушенням вимог законів України, зокрема, ст. 129 Конституції України, ст. 18 ГПК України, ст.ст. 38, 41 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Таке ігнорування норм господарського процесу не може залишитись поза відповідним реагуванням суду.
Частинами першою - другою статті 246 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Керуючись ст.ст. 234, 246 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження 04.04.1973) вжити заходів на подальшу недопустимість ігнорування вимог ухвал, постанов суду та Законів України.
Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 28.08.2019 року

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук