УХВАЛА

19 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/6063/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс",

відповідач - фізична особа-підприємець Падалко Михайло Сергійович

Охмат Сергій Сергійович

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 20.05.2019

у складі колегії суддів: Парусніков Ю.Б. (головуючий), Білецька Л.М., Коваль Л.А.

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області

від 20.06.2017

у складі судді Петренко Н.Е.

у справі №904/6063/17

за позовом Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс"

про стягнення 87 931, 13 грн.

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019 поштовим відправленням фізична особа-підприємець Падалко Михайло Сергійович звернулася безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 18.06.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотала про поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/6063/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.08.2019.

У зв`язку з відпусткою судді Погребняка В.Я., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича у справі №904/6063/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Банасько О.О., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича , Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 ГПК України, до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення позивача з позовом у травні 2017 року), ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складала 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Як вбачається зі змісту резолютивної частини касаційної скарги, відповідачем предметом касаційного оскарження визначено постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019, прийняту за результатом апеляційного перегляду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17 про розгляд спору про стягнення з відповідача на користь позивача 87 931,13 грн. збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду у червні 2019 року постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 3 200 грн. (1 600 * 200%).

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за певних умов. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Поряд з цим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення, звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду… Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича , скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, при цьому, заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване тим, що розмір судового збору, що підлягає до сплати за касаційний перегляд прийнятих по суті спору у справі №904/6063/17 судових рішень, перевищує 5 відсотків розміру річного доходу Падалка М.С. як фізичної особи, в підтвердження чого надано довідку Пенсійного фонду України форми ОК-7 про загальну суму фактичного заробітку/доходу за 2018 звітний рік в розмірі 44 676 грн. Водночас, Падалко М.С. зауважив, що на даний час не працює і на його утриманні та вихованні знаходиться малолітня донька.

Аналіз статті 8 Закону України "Про судовий збір" дозволяє зробити висновок про те, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік (пункт 1 частини 1 цієї статті). Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17, Падалко Михайло Сергійович зазначив себе як фізична особа-підприємець, яка здійснює підприємницьку діяльність, та до якого було пред`явлено позовні вимоги позивачем саме в статусі суб`єкта господарювання, а, відтак, Падалко Михайло Сергійович оскаржив до суду касаційної інстанції судові рішення не як фізична особа-позивач, як це передбачено пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір", а як учасник справи №904/6063/17 із статусом фізичної особи-підприємця.

Отже, підстави для звільнення фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17 відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні.

Верховний Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини незадовільного майнового стану скаржника та відсутність у нього коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги, не можуть вважатися безумовною підставою для його звільнення від такої сплати при зверненні до суду касаційної інстанції.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для його звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, Верховний Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича про його звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17.

Отже, подана фізичною особою-підприємцем Падалкою М.С. касаційна скарга від 18.06.2019 не відповідає вимогам статті 290 ГПК України щодо її форми.

Положеннями статті 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Отже, надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком заявника касаційної скарги.

Виходячи з положень статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Однак, скаржником не надано доказів надсилання копії касаційної скарги з додатками позивачу - Комунальному підприємству Миколаївської міської ради "Миколаївелектротранс", а також ОСОБА_5 , за апеляційною скаргою якого здійснювався апеляційний перегляд рішення місцевого суду від 20.06.2017 у справі №904/6063/17.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17 не відповідає вимогам ГПК України, у зв`язку з чим така касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 234, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити фізичній особі-підприємцю Падалку Михайлу Сергійовичу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17.

2. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Падалка Михайла Сергійовича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2017 у справі №904/6063/17 залишити без руху.

3. Надати фізичній особі-підприємцю Падалку Михайлу строк на усунення недоліків касаційної скарги до 10 вересня 2019 року.

4. Роз`яснити фізичній особі-підприємцю Падалку Михайлу Сергійовичу , що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук