номер провадження справи 35/33/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 Справа № 908/1505/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя - Топчій О.А., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул Саксаганського, б. 70-А)

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 97-А)

про стягнення коштів

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

18.06.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» про стягнення в порядку регресу 17 203,06 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 18.06.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1505/19 та визначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою господарського суду від 24.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1505/19, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін

Позовні вимоги мотивовані наступним. 27.09.2018 між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування №030337/4640/0110403, предметом якого є страхування транспортного засобу «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 . 24.10.2018 в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 (винний водій), цивільно-правова відповідальність власника застрахована у ПрАТ «УАСК «АСКА», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/008545716. 26.11.2018 позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 17 203,06 грн. У зв`язку з тим, що до позивача перейшло право вимоги на відшкодування в порядку регресу понесених витрат, 06.12.2018 позивач звернувся до відповідача із відповідною вимогою, однак страхове відшкодування відповідачем сплачене не було. З цих підстав позивач звернувся з відповідним позовом до суду, просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 17 203,06 грн. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 22, 993, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Отримання відповідачем ухвали суду від 24.06.2019 про відкриття провадження у справі 27.06.2019 підтримується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 24.06.2019 відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзив на адресу суду від відповідача не надійшов.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, 24.07.2019 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення -27.08.2019.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

24.10.2018 о 18 год. 80 хв. в м. Києві по вул. Січових Стрільців, б. 84 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортного засобу «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП автомобіль «Mazda 6» було пошкоджено. На момент ДТП автомобіль «Toyota Camry» державний номерний знак НОМЕР_1 був застрахований ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №030337/4640/0110403 від 27.09.2018.

Згідно зі страховим актом №00276914 від 23.11.2018 розмір страхового відшкодування склав 17 203,06 грн.

Відповідно до заяви страхувальника та умов договору, ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" сплатило суму 17 203,06 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 055634 від 26.11.2018 (копія якого міститься в матеріалах справи).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.12.2018 у справі №761/42816/18 (номер провадження 3/761/8843/2018) ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (винним у ДТП, яка сталася 24.10.2018).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_2 застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» згідно з полісом №АМ/.

06.12.2018 позивачем на адресу відповідача була направлена заява про виплату страхового відшкодування за вих. № 9248 від 06.12.2018.

Як зазначено в позовній заяві та не спростовано відповідачем, відповідь на письмову вимогу не надійшла, відшкодування витрат здійснено не було.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання та сплатив страхове відшкодування у сумі 17 203,06 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 055634 від 26.11.2018.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна позиція викладена у ст. 27 Закону України "Про страхування".

Статтею ж 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки автомобіль «Hyundai Tucson» державний номерний знак НОМЕР_2 , застрахований в ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (відповідач у справі), саме ця особа в даному випадку є відповідальною за завдані збитки. До позивача, який сплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача у розмірі сплаченого страхового відшкодування, у межах фактичних витрат.

Враховуючи викладене, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача в порядку регресу 17 203,06 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 70-А; ) заборгованість в розмірі 17 203,06 грн (сімнадцять тисяч двісті три гривні 06 коп), судовий збір у розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02.09.2019.

Суддя О.А. Топчій