ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4626/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Широбокової Л.П., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, м. Дніпро

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року ( суддя Петренко Н.Е.) про повернення зустрічної позовної заяви (позивача/третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору) ОСОБА_1, м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ПЛЮС", с. Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦДОРРЕМБУД", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про визнання недійсним договору поставки №4/18-М від 29.03.2018

у справі № 904/4626/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ПЛЮС", с. Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦДОРРЕМБУД", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором поставки товару № 4/18-М від 29.03.2018 ( з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог ) в сумі 4 378 197,18 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 3 797 712,80 грн., пеня у сумі 493 152,58 грн., 3 % річних в сумі 42 139,01 грн., інфляційні втрати 45 192,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудремонт" на свою користь 3 797 712 грн. 80 коп. основного боргу та 42 139 грн. 01 коп. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/4626/18 за вищезазначеним позовом.

03.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом, в якому просив суд визнати недійсним договір поставки товару №4/18-М від 29.03.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецбудремонт".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 у справі №904/4626/18 зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ "Євробуд Плюс" та ТОВ "Спецдоррембуд" про визнання недійсним договору поставки №4/18-М від 29.03.2018 і додані до неї документи повернуто заявникові.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду першої інстанції про повернення зустрічного позову скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала позбавляє його права на захист, оскільки оспорюваний ним правочин був укладений від імені відповідача директором підприємства ОСОБА_2 з перевищенням ним своїх повноважень на укладання договору.

Апелянт зазначає, що Статут підприємства встановлює обмеження для директора підприємства на здійснення правочину без згоди Загальних зборів. Оскільки такої згоди не було надано, права апелянта, як учасника ТОВ « Спецдоррембуд» з часткою у Статутному капіталі у розмірі 33,3 % , були порушені укладеним правочином.

Апелянт посилається на те, що він не є відповідачем, як зазначив суд, а є третьою особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а тому судом не було враховано тієї обставини, що останній не отримував ухвали суду від 07.11.2018року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала господарського суду підлягає скасуванню також у звязку з тим, що обмеження в часі для пред'явлення зустрічного позову встановлено лише для відповідача, а ОСОБА_1 не є відповідачем, у звязку з чим господарський суд повинен був застосувати ст.49 ГПК України та прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1, оскільки на дату подання цього позову, підготовче провадження не було закінчене.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково застосував до третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, положення частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України щодо наслідків спливу строку пред'явлення зустрічного позову саме відповідачем, що також зазначено в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019р. по справі № 904/2374/18.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 у справі №904/4626/18 залишено без руху, у зв'язку з ненаданням доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Апелянту надано строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - доплатити судовий збір у встановленому розмірі (159 грн.), надати до суду докази його сплати.

15.07.2019 на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява апелянта про усунення недоліків апеляційної скарги з доказами сплати судового збору у розмірі 159 грн.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2019, справу №904/4626/18 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В., (головуючий, доповідач), Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Березкіна О.В., суддів: Широбокова Л.П., Кощеєв І.М.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року у справі № 904/4626/18, розгляд призначено на 20.08.2019рік.

До суду апеляційної інстанції представники сторін не з»явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надали.

Відповідно до ч.11,12 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим кодексом для вручення судових рішень.

Статтею 242 ГПК України, яка регламентує порядок вручення судового рішення, зазначено, що днем вручення судового рішення є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, або відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами, за відсутності представників сторін, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені в належний спосіб у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги, а відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, яке залежить від наявності обставин, які унеможливлюють вирішення спору.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов'язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Таким чином , представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.

20.08.2019року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУД ПЛЮС" (далі - позивач) звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦДОРРЕМБУД" (далі - відповідач) із позовом про стягнення боргу за договором поставки товару № 4/18-М від 29.03.2018

Повертаючи зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, господарський суд першої інстанції виходив з того, що даний спір випливає з корпоративних відносин між ТОВ "СПЕЦДОРРЕМБУД" та його учасником ОСОБА_1, а тому заявлені ним вимоги не є взаємопов'язаними і спільний їх розгляд не є доцільним, оскільки вони не виникають з одних правовідносин, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Разом з тим, господарський суд зауважив, що заявник не позбавлений права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, який не був учасником справи, звернувся із зустрічною позовною заявою до позивача та відповідача, в якій просив визнати недійсним договір поставки з тих підстав, що він був укладений від імені ТОВ « Спецдоррембуд» директором з перевищенням повноважень, без згоди загальних зборів товариства, що порушує його права як учасника товариства, який володіє часткою у розмірі 33,3 %.

Колегія суддів зауважує, що позивач звернувся не з зустрічною позовною заявою, а фактично мало місце подання ним позову як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ГПК України, треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, користуються усіма правами і несуть обовязки позивача.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, це ймовірні суб'єкти спірних матеріальних правовідносин, які вступають у чужий процес із метою захисту своїх суб'єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа може вважати, що саме їй належить право на предмет спору. У контексті статті під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

Самостійність вимог третьої особи полягає в тому, що вона вважає, ніби в матеріальних правовідносинах із відповідачем перебуває саме вона, і саме її право порушено відповідачем. Тож третя особа із самостійними вимогами заперечує вимогу позивача і переслідує мету вирішити спір не на користь позивача, а на свою користь. Тому третя особа із самостійними вимогами процесуально протиставляє себе не лише відповідачу, а й позивачу.

Третя особа може звернутися до суду з метою захисту свого права із заявою про вступ у справу як третя особа з самостійною вимогою у тому випадку, коли вважатиме, що саме їй належить право на предмет спору.

Частиною 5 статті 49 ГПК України передбачено, що до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовується положення статті 180 ГПК України.

Згідно із частин 1, 2, 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право пред'явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що він звернувся з зустрічним позовом про визнання недійсним договору поставки, який мотивований тим, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ "СПЕЦДОРРЕБУД" зі часткою у статутному капіталі - 33 %. Разом з цим, ОСОБА_1 вважає, що директором ТОВ "СПЕЦДОРРЕМБУД" при укладенні договору поставки товару № 2/18-М від 29.03.2018 здійснено правочин, що віднесено до компетенції загальних зборів, тобто, органу якій відповідно до статуту є вищим органом товариства, а тому порушені його права учасника товариства.

Тобто, зі змісту заяви вбачається, що даний спір випливає з корпоративних відносин між ТОВ "СПЕЦДОРРЕМБУД" та його учасником ОСОБА_1, а тому колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що вимога ОСОБА_1 не спрямована на предмет спору між позивачем та відповідачем щодо заборгованості за договором поставки, а знаходиться поза предмету спору, а тому не може бути розглянута як вимога третьої особи, а має бути здійснена через подання самостійного позову.

При цьому, доводи апелянта про те, що оскаржувана ухвала позбавляє його права на захист, є неспроможними, оскільки заявник не позбавлений права у встановленому законодавством порядку передати спір на вирішення суду в окремому позовному провадженні за загальними правилами подання позовів.

Посилання апелянта на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019р. по справі № 904/2374/18 є недоречним, оскільки у зазначеній справі колегія суддів зазначила, що суд першої інстанції помилково застосував до третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, положення частини першої статті 180 Господарського процесуального кодексу України щодо наслідків спливу строку пред'явлення зустрічного позову відповідачем.

Разом з цим, у даній справі, суд повернув заяву не у звязку із пропуском строку для подання позову, а у звязку із тим, що предмети спору різні.

Відповідно до ч.6 ст. 180 ГПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на вищезазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви відповідно до ч. 6 ст. 180 ГПК України.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції, як ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати за розгляд апеляційної скарги відносяться на апелянта ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 180, 269, 271, 275, 276, 282, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року у справі № 904/4626/18 про повернення зустрічної позовної заяви - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена у повному обсязі 21.08.2019.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя І.М.Кощеєв