ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6214/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий – Стратієнко Л.В.,

судді: Кондратова І.Д., Ткач І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп",

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя – Ващенко Т.М.)

від 04.12.2018

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий – Калатай Н.Ф., судді – Зубець Л.П., Мартюк А.І.)

від 06.03.2019,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейлз Ап",

про стягнення 495 447,47 грн,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2018 року ТОВ «Преміум Медіа Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Сейлз Ап" про стягнення 495 447,47 грн, з яких 414 328,80 грн - передплати за договором № 02/08/2017-1 від 02.08.2017, 41432,88 грн - пені, 8 170,94 грн - 3% річних та 31 514,85 інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02.08.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.12.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2019, в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з позивача на користь відповідача 51310,58 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи рішення господарські суди дійшли висновків, що відповідач приступив до надання послуг за спірним договором пізніше запланованого строку з підстав прострочення кредитора (позивача), визнав доведеним факт надання позивачем послуг за договором про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02.08.2017 на суму 414 328,80 грн.

ТОВ «Преміум Медіа Груп» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставами для скасування судових рішень позивач зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судами першої та апеляційної інстанції. На думку скаржника, рішення судів ґрунтуються на припущеннях, прийняті за відсутності належних доказів наявності прострочення зобов’язань замовником послуг. Суди під час судового розгляду неналежним чином дослідили листування між сторонами щодо виконанням договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02.08.2017.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Стверджує, що саме дії ТОВ «Преміум Медіа Груп» призвели до прострочення виконання відповідачем спірного договору. Вказує на відсутність підстав для повернення попередньої оплати за наявності фактично наданих послуг на суму такої оплати.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як встановлено господарськими судами, 02.08.2017 між ТОВ «Преміум Медіа Груп» (замовник) та ТОВ «Сейлз Ап» (виконавець) було укладено договір про надання послуг № 02/08/2017-1, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов’язання надати, а замовник прийняти та оплатити послуги за номенклатурою, в кількості, за цінами та в строки відповідно до умов договору та специфікацій до нього, які є невід’ємною частиною договору. Кожна специфікація є окремою угодою, підписаною в рамках договору. Кожна наступна специфікація не відміняє та/або не призупиняє дію попередніх специфікацій, якщо в ній не вказано інше.

У пунктах 2.2 - 2.5 договору визначено порядок розрахунків, які проводяться в безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця, зазначений в договорі, в національній грошовій одиниці (гривні), на підставі виставлених рахунків виконавця. Умови та строки оплати послуг обумовлюються та фіксуються у відповідних специфікаціях та рахунках. Днем здійснення оплати послуг виконавця вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, зараховується на рахунок виконавця. Сторони домовились, що за цим договором виконавець має право на відшкодування документально підтверджених витрат, понесених виконавцем у зв'язку з виконанням своїх зобов’язань за договором, які були здійснені з відома та письмової згоди замовника.

У розділі 3 договору сторонами погоджено, що замовник зобов'язаний прийняти надані виконавцем послуги протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту надходження від відповідача акту здачі-приймання наданих послуг (п. 3.1). В іншому випадку, якщо після закінчення 10 (десяти) днів замовник не підпише акт здачі-приймання послуг та не надає письмової мотивованої відмови від прийняття наданих послуг, то вважається, що послуги надані в повному обсязі, а відповідач підписує акт здачі-приймання послуг в односторонньому порядку (п. 3.2). При отриманні мотивованої відмови сторонами складається акт з переліком необхідних доопрацювань із зазначенням термінів їх виконання відповідачем (п. 3.3).

Відповідно до п. п. 4.2.2 та 4.2.3 договору замовник зобов’язався:

- своєчасно прийняти надані виконавцем послуги та здійснити їх оплату згідно з отриманими від виконавця рахунками, виставленими на підставі специфікацій до цього договору;

- на вимогу виконавця усувати обставини, які загрожують якості та своєчасності надання послуг: несвоєчасне надання відповідачу необхідних документів та іншої інформації необхідної для падання послуг; несвоєчасне узгодження проміжних та остаточних результатів щодо проекту; неможливість участі в запланованих роботах за проектом необхідних співробітників з боку замовника у зв'язку з відпусткою, відрядженням; поява незапланованих робіт за проектом, обов'язкових до завершення; недотримання замовником календарного графіка зустрічей, якщо графік буде погоджено сторонами; зміна цілей (результатів) проекту під час його реалізації.

У п. 4.2.4 договору сторони погодили, що відповідач не несе відповідальність за недотримання строків надання послуг, які були несвоєчасно надані в результаті недотримання замовником умов, вказаних в п. п. 4.2.1 - 4.2.3 договору.

Згідно з п. 4.2.5 договору, несвоєчасним наданням документів та іншої інформації вважається надання такої інформації замовником пізніше ніж за 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення про доставку замовнику інформаційного запиту від виконавця електронною поштою. Сторони домовились, що направлення інформаційного запиту виконавця електронною поштою з повідомленням про доставку на адресу електронної пошти замовника, має юридичну силу запиту, здійсненого у письмовій формі. Підтвердженням відправки такого запиту є текст електронного повідомлення і повідомлення про доставку.

Відповідно до п. 5.3 договору, у разі якщо відповідач відмовляється від своїх зобов’язань з надання послуг згідно з договором або прострочив надання послуг за договором більш ніж на 60 днів, відповідач повертає позивачу сплачену передоплату за послуги, щодо яких не підписані акти здачі-приймання наданих послуг, та сплачує штраф, передбачений п. 5.2 договору.

Строк дії договору сторонами узгоджено у п. 8.1, а саме з моменту підписання та скріплення печатками і до 17.07.2018, але не раніше повного виконання зобов’язань сторонами за договором.

Пунктом 8.2 договору сторони узгодили, що договір може бути змінено, розірвано або доповнено за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення (специфікації, додатки, акти виконаних робіт, листи та інші документи, які укладаються в межах договору) складають його невід’ємну частину і повинні бути узгоджені в письмові формі між сторонами.

Згідно з п. 8.5 договору, обмін інформацією між сторонами може проводитись безпосередньо, або із застосуванням телефонного, телеграфного, факсимільного зв’язку, шляхом листування або повідомлення по електронній пошті. Копії документів, відправлені факсимільним зв’язком або електронною поштою, мають юридичну силу до моменту надання їх оригіналів.

Відповідно до специфікації № 01 від 02.08.2017, виконавець приймає на себе зобов’язання надати, а замовник прийняти та сплатити за послуги:

- послуга з налаштування системи bpm’online, 1-й етап, перелік робіт вказаний у п. 1.1 додатку 1 до договору, ціна 790 556,00 грн;

- послуга з налаштування системи bpm’online, 2-й етап, перелік робіт вказаний у п. 1.2 додатку 1 до договору, ціна 562 718,00 грн.

Загальна вартість послуг згідно з цією специфікацією складає 1 623 928,80 грн з ПДВ.

Замовник зобов'язався сплатити загальну вартість послуг таким чином:

- перший платіж у розмірі 324 328 гривень 80 копійок в тому числі ПДВ (20%) 54 054 гривень 80 копійок протягом 5 банківських днів з дати підписання цієї специфікації;

- другий платіж у розмірі 180 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ (20%) 30 000 гривень 00 копійок протягом 5 банківських днів після акту здачі-приймання наданих послуг за п. 1.1.1 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 2 серпня 2017 року;

- третій платіж у розмірі 144 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ (20%) 24 000 гривень 00 копійок протягом 5 банківських днів після підписання акту здачі - приймання наданих послуг за п. 1.1.2 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- четвертий платіж у розмірі 156 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ (20%) 26 000 гривень 00 копійок протягом 5 банківських днів після старту робіт за п. 1.1.3 додатку 1 до договору про надання послуг №0 2/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- п’ятий платіж у розмірі 142 800 гривень 00 копійок з ПДВ протягом 5 банківських днів після підписання акту здачі - приймання наданих послуг за п. 1.1.3 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- шостий платіж у розмірі 180 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ протягом 5 банківських днів після старту робіт за п. 1.2.1 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- сьомий платіж у розмірі 132 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ протягом 5 банківських днів після підписання акту здачі - приймання наданих послуг за п. 1.2.1 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- восьмий платіж у розмірі 108 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ протягом 5 банківських днів після старту робіт за п. 1.2.2 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- дев’ятий платіж у розмірі 72 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ протягом 5 банківських днів після підписання акту здачі - приймання наданих послуг за п. 1.2.2 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року;

- десятий платіж у розмірі 108 000 гривень 00 копійок в тому числі ПДВ протягом 5 банківських днів після старту робіт за п. 1.2.3 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року.

Остаточний платіж у розмірі 76 800 гривень 00 копійок з ПДВ протягом 10-и банківських днів після підписання акту здачі-приймання наданих послуг за п. 1.2.3 додатку 1 до договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02 серпня 2017 року.

Виконавець зобов'язується розпочати надання послуг за цією специфікацією протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання коштів за п. 2.1 на свій рахунок.

Роботи виконуються згідно з розробленою концепцією, яка є невід’ємною частиною договору № 02/08/2017 від 02 серпня 2017 року та підписується сторонами.

Строк виконання робіт за п. 1.1 цієї специфікації складає 190 робочих днів з моменту здійснення оплати згідно з п. 2.1 цієї специфікації.

Строк виконання робіт за кожним з етапів узгоджується календарним планом, який є невід’ємною частиною договору та підписується сторонами.

Ця специфікація набирає чинності з моменту підписання та скріплення її печатками сторін.

Додатком № 01 від 02.08.2017 до договору сторони погодили перелік послуг щодо першого та другого етапу.

Відповідачем позивачу було виставлено рахунок на оплату № 01 від 04.08.2017 на суму 324 328,00 грн з ПДВ за послуги з налаштування системи bpm’online.

Платіжним дорученням № 1288 від 07.08.2017 позивачем було сплачено відповідачу 324 328,80 грн з призначенням платежу - оплата з налаштування системи згідно з рахунком № 1 від 04.08.2017 з ПДВ.

Окрім того, відповідачем позивачу було виставлено рахунок на оплату № 1 від 27.12.2017 на суму 90 000,00 грн з ПДВ як передоплату - 50% другого платежу за послуги з налаштування системи bpm’online.

Платіжним дорученням № 2942 від 28.12.2017 позивачем було сплачено відповідачу 90 000,00 грн з призначенням платежу: оплата з налаштування системи згідно з рахунком № 1 від 27.12.2017 з ПДВ.

Вказуючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов’язань позивач направив відповідачу додаткову угоду № 1 від 10.04.2018 (а.с. 207, т. 2) про розірвання договору. Така угода передбачала обов’язок відповідача повернути попередню оплату в сумі 414 328,80 грн та сплатити пеню в сумі 41 432,88 грн.

24.04.2018 відповідач направив позивачу свій проект додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 про розірвання договору (а.с. 209-210, т. 2), в якій зазначив про те, що причиною розірвання договору є відмова позивача від договору, а грошові кошти в сумі 414 238,80 грн зараховуються в рахунок фактично наданих послуг.

Окрім того, 24.04.2018 відповідач направив позивачу акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.04.2018 на суму 414 328,80 грн.

24.04.2018 позивач направив відповідачу претензію № 4641 від 24.04.2018, відповідно до якої заявив про розірвання договору № 02/08/2017-1 від 02.08.2017 в односторонньому порядку та вимагав повернути попередню оплату в сумі 414328,80 грн, сплатити 41 432,88 грн пені. Вказував, що відповідачем прострочено надання послуг за договором більш ніж на 60 днів, що є підставою, за умовами п. 5.3 договору, повернення суми попередньої оплати та сплати неустойки.

Листом № 9326 від 04.05.2018 позивач відмовився від підписання акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.04.2018 та відмовився від підписання додаткової угоди № 1 від 10.04.2018 про розірвання договору, зазначивши про те, що послуги у встановлені договором строки відповідачем надані не були.

Оскільки попередня оплата та пеня відповідачем позивачу сплачені не були, вказане зумовило звернення останнього до суду з позовом у цій справі.

Перевіряючи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права при вирішенні спору, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч. 4 ст. 612 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 613 ЦК України встановлено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу; якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно зі ст. 651 України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, за загальним правилом, встановленим як чинним цивільним законодавством, зміна та розірвання договорів допускається лише за згодою сторін або в судовому порядку. Зміна та розірвання договорів саме в односторонньому порядку допускаються виключно, якщо це прямо передбачено відповідним законом або договором.

Договір про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02.08.2017 не містить умов щодо можливості його розірвання в односторонньому порядку та порядку такого розірвання.

При цьому пункт 8.2 договору встановлює, що він може бути змінено, розірвано або доповнено за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення (специфікації, додатки, акти виконаних робіт, листи та інші документи, які укладаються в межах договору) складають його невід’ємну частину і повинні бути узгоджені в письмові формі між сторонами.

Отже, за погодженими сторонами в договорі умовами, які є для них обов’язковим в силу приписів ст. 629 ЦК України, договір може бути розірвано лише за взаємною згодою сторін, яка має мати письмову форму.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони вчиняли дії щодо розірвання договору про надання послуг № 02/08/2017-1 від 02.08.2017, проте ними не досягнуто згоди як про підстави розірвання договору, так і про правові наслідки його розірвання, з огляду на що колегія суддів вважає правильним висновок господарських судів про те, що домовленості про розірвання договору сторонами не досягнуто, в судовому порядку договір не розривався, а відтак, договірні правовідносини між сторонами спору не припинилися.

Судами попередніх інстанцій на підставі власної оцінки доказів встановлено, що затримка у виконанні проекту та налаштування системи bpm’online за договором відбувалась саме з підстав затримки погодження позивачем статуту проекту, затримки розробки концепції проекту та його календарного плану, а відтак, відповідач приступив до виконання надання послуг за договором пізніше запланованого строку з підстав прострочення кредитора (позивача).

Причиною прийняття позивачем рішення про розірвання договору, відповідно до електронного листа позивача від 10.04.2018 (а.с. 287, т. 1) є те, що використання системи bpm’online, налаштування якої під специфіку роботи позивача є предметом договору, при поточній кон’юнктурі ринку є ризикованим з точки зору досягнення успіху та суперечить економічним інтересам позивача, а не неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань. Саме після прийняття позивачем вказаного рішення, він направив відповідачу додаткову угоду № 1 від 10.04.2018 про розірвання договору, але вказав у ній інші підстави, ніж зазначив у своєму електронному листі від 10.04.2018.

Можливість електронного документообігу між сторонами щодо виконання умов договору передбачена, зокрема, у пункті 8.5 договору.

Суди вказали, що матеріалами справи доведений факт отримання позивачем результатів надання послуг з налаштування системи bpm’online 1-й етап на суму 414 328,80 грн. При цьому обґрунтовано посилались на обставини отримання замовником акта приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.04.2018 на суму 414 328,80 грн, а також на те, що між сторонами не складався акт з переліком необхідних доопрацювань із зазначенням термінів їх виконання, як те передбачено у розділі 3 договору, який визначає порядок прийняття послуг. Не містять матеріали справи і письмових доказів звернення позивача до відповідача з вимогами усунути недоліки з переліком таких доопрацювань.

Пункт п. 5.3 договору, на який посилається позивач як на підставу повернення попередньої оплати та сплати пені, передбачає обов’язкову наявність певних умов, зокрема, або відмову відповідача від своїх зобов’язань з надання послуг, або прострочення надання послуг за договором більш ніж на 60 днів. Господарськими судами не встановлено, а позивачем не доведено, відмови відповідача від своїх зобов’язань з надання послуг, а навпаки позивач перший направив відповідачу додаткову угоду про розірвання договору. Прострочення відповідача з надання послуг не настало внаслідок прострочення позивача.

Наведені обставини правовідносин сторін та встановлений судами факт надання відповідачем позивачу послуг за договором № 02/08/2017-1 від 02.08.2017, передання їх замовнику, виключають можливість задоволення позову про стягнення з виконавця на користь замовника сплачених сум попередньої оплати, пені, 3% річних та інфляційних втрат, безпідставно нарахованих у зв’язку з непідтвердженим фактом прострочення зобов’язань.

Матеріалами справи та змістом оскаржуваних рішень підтверджується належне дослідження судами доказів у справі, надання їм повної оцінки, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність фактів, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог. Аргументи касаційної скарги зводяться до намагання спонукати суд касаційної інстанції здійснити переоцінку доказів у справі, зокрема листування сторін електронною поштою, та встановити по новому фактичні обставини справи, визнавши доведеність скаржником фактів, покладених ним в основу позову та касаційної скарги.

Разом з тим, суд касаційної інстанції, в силу положень частини другої статті 300 ГПК України, позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, перевагу одних доказів над іншими.

Касаційний господарський суд, відхиляє доводи скаржника в частині посилання на надання судами неналежної оцінки доказам у справі, з огляду на наявність у суду повноважень, передбачених статтею 86 ГПК України, за своїм внутрішнім переконанням надавати оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), які містяться у справі, з мотивуванням відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо правомірності вимог відповідача про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу в сумі 51 310,58 грн, оскільки в позові судом відмовлено, сплата цих витрат підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, судами встановлено, що їх розмір є співмірним з предметом позову, наданими послугами, часом, витраченим на надання послуг, обсягом таких послуг. При цьому у змісті касаційної скарги позивач не наводить жодних аргументів щодо протиправності покладення на нього витрат на правничу допомогу, стягнутих рішенням місцевого суду.

За таких обставин постанова суду апеляційної інстанції та рішення першої інстанції прийняті з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування немає.

Під час касаційного провадження ТОВ "Преміум Медіа Груп" подало до Верховного Суду клопотання, в якому просить покласти на відповідача понесені ним витрати на сплату судового збору за подання позову, апеляційної та касаційної скарг в сумі 33 442,75 грн, а також витрати на професійну правничу допомогу внаслідок розгляду справи в сумі 123 000,00 грн.

З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за касаційну скаргу та витрати на професійну правничу допомогу надану ТОВ "Преміум Медіа Груп" щодо розгляду справи у Верховному Суді покладаються на позивача. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює оскаржуваних рішень та не ухвалює нового, відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат понесених сторонами при розгляді справи в місцевому та апеляційному суді.

Керуючись п. 13 ст. 8, ст. ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум Медіа Груп" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 04.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 у справі за № 910/6214/18 – без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді І. Кондратова

І. Ткач