ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р.                      Справа №921/8/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді                                                                                М.І.Хабіб,

суддів                                                                                                    С.М.Бойко,

О.Л.Мирутенка,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача – Олійник Т.П.(довіреність №4068 від 27.12.2018);

відповідача –Герасименко Н.В. (довіреність від 05.02.2019);

розглянувши апеляційну скаргу Управління Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України у Тернопільській області від 05.04.2019 №45/02-619

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2019, повний текст рішення складено 19.03.2019,

у справі № 921/8/19 (суддя Чопко Ю.О.)

за позовом: Публічне акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Тернопільської філії ПАТ “Укртелеком”, м. Тернопіль

до відповідача: Управління Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України у Тернопільській області, м. Тернопіль

про: стягнення 34 009, 26 грн заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ПАТ «Укртелеком» в особі Тернопільської філії ПАТ «Укртелеком» ( далі -ПАТ «Укртелеком») звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Управління Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України у Тернопільській області ( далі - Управління) про стягнення 34 009,26 грн заборгованості

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не оплатив послуг з використання місця кабельної каналізації електрозв’язку(ККЕ), наданих йому на підставі договору №275/07-145/18 від 11.02.2014 за період з січня 2016 року по грудень 2017 року на суму 34 009,26 грн, що підтверджується актами від 05.10.2018, підписаними двома сторонами.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2019 у справі №921/8/19 позов задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 34 009,26 грн заборгованості та 1762 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що згідно з актами №70311.1.2018 і №70311.2.2018 від 05.10.2018, підписаними двома сторонами, за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 та з 01.01.2017 по 31.12.2017 послуги надані на підставі договору від 11.02.2014 №275/07-145/18, що свідчить про те, що сторони вважали договір діючим. Виходячи з принципу обов’язковості договору, визначеного ст. 629 ЦК України, та всіх зобов’язання, що виникли на підставі цього договору, зокрема, щодо оплати наданих послуг, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та його задоволення.

Відповідач оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застування норм матеріального права, у зв’язку з чим просить скасувати рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач вказує, що строк дії договору від 11.02.2014 №275/07-145/18 закінчився 31.12.2015. Договірні відносини між сторонами щодо використання ККЕ позивача у 2016-2017 роках не були врегульованими, оскільки позивач не надав правовстановлюючих документів, зокрема, не надав доказів на підтвердження права власності чи права володіння ККЕ. Вважає, що позивач незаконно володіє ККЕ - об’єктом державного майна. Зазначає, що для взяття на облік органами казначейства України бюджетного зобов’язання по оплаті послуг з використання місця у ККЕ на наступний бюджетний період ( на 2016 рік та в подальшому на 2017 рік) мав бути укладений відповідний договір про надання в користування ККЕ або додаткова угода про продовження дії договору від 11.02.2014 №275/07-145/18, оскільки автоматичне продовження такого договору не допускається в силу ч.3 ст. 48 Бюджетного кодексу України. Вважає, що підписані сторонами акти від 05.10.2018 не свідчать, що договір від 11.02.2014 №275/07-145/18 є діючим та не можуть бути підставою для оплати послуг.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує доводи скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, вказуючи на те, що після 31.12.2015 відповідач не демонтував свої кабелі з ККЕ позивача та продовжив її фактичне використання після 31.12.2015. В силу положень договору від 11.02.2014 №275/07-145/18 та норм Правил надання в користування кабельної каналізації електрозв’язку, затверджених рішенням Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформатизації від 23. 08.2012 №428 ( в редакції рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформації від 12.07.2016 №359), договір був пролонгований на 2016 та 2017 роки. Обсяги та вартість наданих на підставі договору від 11.02.2014 №275/07-145/18 послуг з використання місця в ККЕ за кожен місяць 2016 та 2017 років позивач та відповідач узгодили в підписаних 05.10.2018 обома сторонами актах №70311.1.2018 (за січень-грудень 2016 року) та №70311.2.2018(за січень – грудень 2017 року). Щодо права власності на ККЕ вказує, що до статутного фонду ВАТ «Укртелеком» внесено усі активи, у тому числі цілісний майновий комплекс, в який входить ККЕ та уся інфраструктура Українського державного підприємства електрозв’язку «Укртелеком», що перебували на балансі останнього на момент утворення ВАТ «Укртелеком». Відтак просить залишити рішення без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 (в складі колегії : головуючого судді Хабіб М.І., суддів – Матущак О.І., Мирутенко О.Л.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.

Ухвалою від 10.06.2019 розгляд справи призначено на 02.07.2019.

02.07.2019 суддею Матущаком О.І. заявлено самовідвід, який задоволено ухвалою суду від 02.07.2019, справу №921/8/19 передано для здійснення автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 визначено колегію для розгляду справи у складі : головуючий суддя Хабіб М.І., судді Мирутенко О.Л. та Бойко С.М.

Ухвалою суду від 04.07.2019 справу №921/8/19 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Хабіб М.І., суддів Бойко С.М. та Мирутенка О.Л., розгляд справи призначено на 13.08.2019.

У судовому засідання 13.08.2019 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача заперечив доводи скаржника з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

11.02.2014 ПАТ «Укртелеком» ( Укртелеком) та Управління Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України в Тернопільській області (замовник) уклали договір №275/07-145/18 про надання в користування кабельної каналізації електрозв’язку ПАТ «Укртелеком»,за умовами якого Укртелеком надає замовнику в користування кабельну каналізацію електрозв’язку, що передбачає виконання комплексу організаційно-технічних заходів та надання таких послуг: бронювання місця в ККЕ Укртелекому; погодження робочого проекту; технічний нагляд за роботою замовника в ККЕ Укртелекому; надання місця в каналі ККЕ Укртелекому; використання ККЕ Укртелекому.

Замовник зобов’язується оплачувати послуги відповідно до умов цього договору, додатків до нього та додаткових угод (п.2.3 договору).

Вартість послуг за цим договором визначається на підставі граничних тарифів на надання в користування кабельної каналізації електрозв’язку операторів телекомунікацій (далі - граничні тарифи), затверджених рішенням НКРЗІ від 29.11.2012 №620, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 17.12.2012 за №2093/22405 ( п.4.1 договору).

Вартість послуг з надання місяця в каналі ККЕ визначається відповідно до граничних тарифів, що діють на момент виконання робіт та встановлені в додатках №3/1-3/N до договору ( п.4.5).

Оплату послуг з надання місця в каналі ККЕ Укртелекому замовник здійснює одноразово протягом 5 банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку (п.4.7. договору).

Вартість послуг з використання ККЕ визначається відповідно до граничних тарифів та встановлюється в додатках №4/1-4/N до договору ( п.4.8).

Оплату послуг з використання ККЕ замовник здійснює щомісячно не пізніше 25 числа наступного місяця, що настає за розрахунковим, на підставі виставлених рахунків та підписаних сторонами актів (п.4.9 договору).

За умовами пункту 10.1 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014. Термін дії договору продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах , якщо жодна із сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше ніж за чотири місяці до закінчення строку його дії.

Сторонами також були підписані додатки №1/1, №2/1, №3/1 та №4/1 до договору (а.с.26-30).

05.10.2018 сторони підписали акти №70311.1.2018 та №70311.2.2018 звіряння вартості послуг з використаннями місця в кабельній каналізації електрозв’язку ПАТ «Укртелеком» за січень-грудень 2016 року та за січень-грудень 2017 року ( а.с.61-62), згідно з якими Укртелеком на підставі договору №275/07-145/18 від 11.02.2014 надало замовнику послуги з використання місця в ККЕ товариства для розміщення кабелів замовника за період з 01 січня по31 грудня 2016року на загальну суму 17027,70 грн ( акт №70311.1.2018) та за період з 01 січня по 31грудня 2017року на загальну суму 16980,56 грн (акт №70311.2.2018 ).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надсилав відповідачу рахунки на оплату наданих послуг у 2016 та 2017роках та звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги( а.с.45-60), проте відповідач не оплатив наданих послуг, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно п.1.2 розділу І Правил надання в користування кабельної каналізації електрозв’язку, затверджених рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв’язку та інформації від 23.08.2012 N 428 (у редакції рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації, від 12 липня 2016 року N 359), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 12 вересня 2012 р. за N 1571/21883 ( далі – Правила), використання ККЕ - послуга постачальника з надання права замовнику на договірних умовах користуватись місцем у каналі ККЕ; надання місця в каналі ККЕ - послуга постачальника, яка полягає у наданні замовнику місця в каналі/каналах ККЕ з метою прокладання кабелю замовника; надання в користування ККЕ - забезпечення можливості прокладання кабелів електрозв'язку в каналах ККЕ шляхом виконання комплексу організаційно-технічних заходів з метою взаємоз'єднання телекомунікаційних мереж для власних потреб та/або надання телекомунікаційних послуг, що включає в себе надання послуг замовнику з розробки та видачі ТУ, погодження робочого проекту, технічного нагляду постачальником ККЕ,бронювання місця в ККЕ, надання місця в каналі ККЕ, використання ККЕ.

Матеріалами справи підтверджено, що сторонами був укладений договір №275/07-145/18 від 11.04.2014 про надання в користування кабельної каналізації електрозв’язку ПАТ «Укртелеком», на підставі якого позивач надав відповідачу послуги , пов’язані з використанням відповідачем ККЕ позивача. Так, у 2016 та 2017роках на підставі договору №275/07-145/18 від 11.04.2014позивач надав відповідачу послуги з використання місця в каналах ККЕ позивача для розміщення кабелів відповідача на загальну суму 34009,26грн, що підтверджено актами №70311.1.2018 та №70311.2.2018 від 05.10.2018 , підписаними двома сторонами. Однак відповідач не оплатив наданих йому послуг.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про те, що договір припинив свою дію 31.12.2015 і у 2016-2017 роках договірні відносини не були врегульовані між сторонами з огляду на наступне.

Умовами договору( п.10.1) встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014. Термін дії договору продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору не менше ніж за чотири місяці до закінчення строку його дії.

Суду не надано доказів, що сторона договору не менше ніж за чотири місяці до закінчення строку його дії надсилала іншій стороні повідомлення про відмову від договору. З матеріалів справи ( листів позивача та відповідача , а.с.75-86) вбачається, що сторони вели переписку щодо погодження умов використання ККЕ на 2016рік , проте ні нового договору , ні змін до договору №275/07-145/18 від 11.04.2014 сторони не уклали у встановленому законом порядку.

Разом з тим, після закінчення строку дії договору відповідач не демонтував свої кабелі та продовжував користуватися місцем у каналах ККЕ позивача, що не заперечується відповідачем. Сторони підписали акти від 05.10.2018 про вартість наданих відповідачу у 2016 та 2017роках на підставі договору №275/07-145/18 від 11.04.2014 послуг з використання місця в каналах ККЕ позивача на загальну суму 34009,26грн. Відповідач підписав ці акти без жодних зауважень. Названі обставини свідчать про те, що договірні відносини у 2016-2017роках не були припинені сторонами.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил строк дії договору на користування ККЕ визначається за згодою сторін.

Відтак посилання відповідача на неможливість взяття на облік органами казначейства бюджетного зобов’язання по оплаті послуг з використання місця в каналах ККЕ через відсутність договору є необгрунтованими.

За приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідач зобов’язаний оплатити надані йому послуги.

Щодо доводів відповідача про те, що позивач незаконно володіє ККЕ – державним майном, апеляційний суд зазначає, що згідно з наказом Державного комітету зв’язку та інформації України від 27.12.1999 №155 «Про створення ВАТ «Укртелеком» та затвердження його статуту» ВАТ «Укртелеком» створене на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозв’язку «Укртелеком» (а.с.143).

Пунктом 15 Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 №508, встановлено,що з дати державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи та пасиви підприємства переходять до відкритого акціонерного товариства, яке є правонаступником прав та обов’язків корпоратизованого підприємства.

Відтак до ВАТ«Укртелеком» з моменту його створення перейшли всі активи ( в тому числі цілісний майновий комплекс, в який входить ККЕ та уся її інфраструктура) Українського державного підприємства електрозв’язку «Укртелеком», що перебували на балансі останнього на момент утворення ВАТ «Укртелеком». ПАТ «Укртелеком» згідно із новою редакцією статуту, затвердженою загальними зборами акціонерів( протокол №12 від 12.04.2018), є правонаступником ВАТ «Укртелеком» ( а.с.107-112).

Кабельна каналізація електрозв’язку перебуває на балансі позивача,що підтверджується відповідними картками обліку основних засобів (а.с.118-142).

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення суду про стягнення з відповідача 34 009,26 грн. заборгованості законним та обґрунтованим.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення від 11.03.2019 у справі №921/8/19 з додержанням норм матеріального і процесуального права. Отже, вказане рішення належить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір, сплачений скаржником при поданні апеляційної скарги, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2019 у справі №921/8/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. 286-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 16.08.2019.

Головуючий суддя                                                                      М.І. Хабіб

Суддя                                                                                 С.М.Бойко

Суддя                                                                                          О.Л. Мирутенко