УХВАЛА

20 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7308/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І. С. – головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року (головуючий – Разіна Т. І., судді – Михальська Ю. Б., Тищенко А. І.) у справі

за позовом Компанії Quickcom Limited (Квікком Лімітед)

до: 1. Національного банку України, 2. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів – Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

про розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс" (далі – ТОВ "Інвест-Сервіс") на рішення Господарського суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року повернуто скаржникові без розгляду на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Не погоджуючись із наведеним судовим рішенням ТОВ "Інвест-Сервіс" 04 лютого 2019 року вперше звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на нього, яку, через відсутність передбачених Господарським процесуальним кодексом України підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, повернуто на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 цього Кодексу (ухвала Суду від 04 березня 2019 року).

Вдруге з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року заявник звернувся 13 березня 2019 року, в якій знову не зазначив, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року наведену касаційну скаргу ТОВ "Інвест-Сервіс" так само повернуто на підставі пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. При цьому Суд зазначив про обов’язок скаржника добросовісно користуватися процесуальними правами та заборону зловживання ними, а також попередив про санкції, що будуть застосовані у разі виявлення таких зловживань.

Суд акцентував увагу скаржника на приписах статті 43 Господарського процесуального кодексу України та положеннях Глави 9 цього ж Кодексу в світлі вже повторного звернення до Верховного Суду із необґрунтованою касаційною скаргою.

14 червня 2019 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла втретє подана касаційна скарга ТОВ "Інвест-Сервіс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року у справі № 910/7308/16 без зазначення передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку, зміст якої був ідентичним касаційній скарзі, поданій 13 березня 2019 року, яку було повернуто відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 квітня 2019 року.

Втретє подану касаційну скаргу було повернуто відповідно до ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2019 року з підстав передбачених статтею 43 Господарського процесуального кодексу України через те, що Суд розцінив її подання зловживанням процесуальними правами. Разом з тим Суд дійшов висновку про застосування до ТОВ "Інвест-Сервіс" за зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 19 210, 00 грн.

16 серпня 2019 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга ТОВ "Інвест-Сервіс", на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року. Доводи зазначеної скарги ідентичні доводам двох раніше-поданих, скаржник знову не навів, в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення ним норм процесуального права.

Подання ТОВ "Інвест-Сервіс" необґрунтованої касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року вчетверте є яскравим прикладом зловживання процесуальними правами і полягає у їх недобросовісному використанні, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом.

Показовим є те, що такі дії ТОВ "Інвест-Сервіс" є неодноразовими. Як зазначалося вище, ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2019 року дії заявника касаційної інстанції щодо подання касаційної скарги на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2018 року визнано зловживанням процесуальними правами і застосовано до нього заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети – винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов'язок сторони – це належна поведінка в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб'єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України від 02 грудня 2010 року № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України від 20 січня 2011 року № 26976/06).

За приписами частин 1-3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно з частино 2 статті 135 Господарського процесуального кодексу України у випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов'язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п'яти до п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до ТОВ "Інвест-Сервіс" за неодноразове зловживання процесуальними правами заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 38 420,00 грн.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 131, 135, 234, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25 січня 2019 року у справі № 910/7308/16 разом з доданими матеріалами повернути скаржникові без розгляду.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Сервіс"– боржник (03680, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 150, прим. 17, ) в дохід державного бюджету (стягувач – Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) за неодноразове зловживання процесуальними правами штраф у розмірі 38 420,00 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) грн.

3. Ухвала може бути пред'явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий І. С. Міщенко

Судді І. С. Берднік

В. Г. Суховий