ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1534/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Тодорашко А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. проспект Миру, 5-Р, каб. 12, каб.24);

про стягнення 195 997, 66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 03.06.2019 року позивач Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО №1571/19) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 195 997, 66 грн., з яких: основна заборгованість за договором - 190 263, 71 грн., збитки, спричинені інфляцією - 34, 75 грн., пені у розмірі 5249, 54 грн., 3% річних у розмірі 449,66 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором Про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) від 03.09.2018 року №331-П-АМПУ-18 в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 05.06.2019р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/1534/19 за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням розгляду справи в засіданні суду на 21.06.2019 року.

19.06.2019 року до господарського суду від позивача надійшло клопотання, згідно якого він просив замінити найменування позивача у справі №916/1534/19 з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії на Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії. В обґрунтування поданого клопотання, позивач зазначає, що найменування позивача змінено наказом Державного підприємства Адміністрація морських портів України від 05.06.2019 року №94/10 "Щодо зміни найменування і реквізитів місцезнахлодження деяких філій ДП "АМПУ" (адміністрація морських портів)", на підставі чого внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У судовому засіданні від 21.06.2019 року судом було оголошено перерву у розгляді справи до 22.07.2019 року.

Ухвалою суду від 22.07.2019 року судом за результатами розгляду клопотання позивача вх. ГСОО № 14412/19 було замінено найменування відповідача з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії на Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії.

У судовому засіданні від 22.07.2019 року судом було оголошено перерву у розгляді справи до 05.08.2019 року.

Представник позивача у судовому засіданні від 05.08.2019 року заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідач ТОВ ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та були отриманні останнім, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових відправлень, у судові засідання не з`являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 05.08.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 12.08.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом, 03.09.2018р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (адміністрація) та ТОВ ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН (портовий оператор) було укладено договір про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів) №331-П-АМПУ-18 ( а.с.20-29).

Згідно п.1.1 договору адміністрація зобов`язується забезпечити доступ портового оператора до причалу (ів) №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 22 Іллічівської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України (надалі - послуга), що перебуває у господарському віданні Адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а портовий оператор зобов`язується сплатити адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

За умовами п.п. 2.1.3 договору, адміністрація зобов`язана складати у двох примірниках акт наданих послуг та рахунок за надані послуги за державним регульованим тарифами, на підставі наданої портовим оператором інформації за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору. з урахуванням пунктів 3.2, 3.3 цього договору. Акт наданих послуг та рахунок за надані послуги складаються протягом календарного періоду (місяця) якщо портовим оператором здійснено обробку понад однієї суднової партії, можливо складання акту наданих послуг та рахунку за надані послуги за календарний період (місяць).

Умовами 2.3.2 та 2.3.15 договору визначено, що портовий оператор зобов`язаний користуватися послугою до причалу (ів) на умовах, встановлених даним договором та чинним законодавством України, а також здійснювати оплату наданої адміністрацією послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 2.3.21 договору передбачено обов`язок портового оператора підписувати отримані від адміністрації акти наданих послуг протягом 5-х робочих днів з дати їх оформлення. Якщо у цей строк портовий оператор не повернув підписаний акт наданих послуг або не надав свої зауваження до наданих послуг, цей акт вважається сторонами погоджений (підписаний), а послуги вважаються прийнятими.

Відповідно до п. 3.1 договору, нарахування плати за послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів), що перебуває(ють) у господарському віданні адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 № 541 „Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.12.2015 за № 1608/28053. Для формування рахунку та акту наданих послуг за підсумками календарного періоду (місяця) портовий оператор надає до адміністрації у перший робочий день місяця, наступного за звітним, інформацію та документи, передбачені додатком 3 до цього договору, в паперовому/електрояному вигляді. Формування рахунку та акту наданих послуг здійснюється на останню дату календарного періоду (місяця) протягом 6-ти робочих днів місяця наступного за звітним.

Згідно умов п. 6.4 договору за порушення портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому договорі, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день оплати. Оплата пені і штрафу не звільняє портового оператора від обов`язку сплатити суму заборгованості.

Отже, враховуючи укладення між сторонами вищевказаного договору, між ними виникли зобов`язальні відносини за якими позивач зобов`язався надати відповідачу відповідні послуги, а відповідач, в свою чергу, зобов`язався оплатити надані послуги в повному обсязі, відповідно до умов зазначеного договору.

Як встановлено судом, згідно наявних в матеріалах справи актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) позивачем надано відповідачу послуги з забезпечення доступу портового оператора до причалу загальною вартістю 190263,71 грн. (а.с.112-114).

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу були виставлені рахунки на оплату вартості наданих послуг у спірний період (а.с. 70-71, 73-74, 76-77).

Положеннями ст. 538 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.4 договору визначено, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів портовим оператором на поточний рахунок адміністрації протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати виставлення адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Між тим, відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано жодного доказу підтверджуючого сплату боргу у розмірі 190 263,71 грн.

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України неналежно виконав умови договору №331-П-АМПУ-18 від 03.09.2018 року, в зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість за фактично надані послуги у розмірі 190 263,71 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 190 263,71,00 грн.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ч.1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання, а також відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Суд, перевіривши розрахунок розміру пені у сумі 5249,54 грн. (а.с.7) нарахованої по кожному окремому акту надання послуг по 24.05.2019 року вважає його вірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 449,66 грн. нарахованих по 24.05.2019р. та інфляційних у сумі 34,75 грн. нарахованих з 13.04.2019р. по 24.05.2019р. на суму заборгованості у розмірі 34,75 грн., заявлених до стягнення на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, суд вважає їх вірними та обґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Чорноморської філії та стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 190263,71 грн., пені у розмірі 5249,54 грн., 3% річних у розмірі 449,66 грн. та інфляційних у розмірі 34,75 грн.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2939,96 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. проспект Миру, 5-Р, каб. 12, каб.24; ) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 14) в особі Чорноморської філії (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; ) 190263/сто дев`яносто тисяч двісті шістдесят три/грн. 71 коп. заборгованості, 5249/п`ять тисяч двісті сорок дев`ять/грн. 54 коп. пені, 449/чотириста сорок дев`ять/грн. 66 коп. 3% річних, 34/тридцять чотири/грн. 75 коп. інфляційних та 2939/дві тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять/грн. 96 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12 серпня 2019 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська