номер провадження справи 12/6/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2019 Справа № 908/1278/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1278/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 25)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Графської Ірини Василівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 1926,82 грн.

за участю представників:

від позивача - Левіна О.В., довіреність № 352 від 27.06.2019

від відповідача - не з`явився

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів - програмно-апаратного комплексу «Оберіг» та комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 124 від 02.05.2019 до Фізичної особи-підприємця Графської Ірини Василівни про стягнення боргу за спожиту активну електричну енергію в сумі 1521,08 грн., пені в сумі 236,33 грн., трьох відсотків річних в сумі 43,76 грн. та інфляційних витрат в сумі 125,65 грн. за договором № 9769 від 06.06.2007 про постачання електричної енергії, що разом складає 1926,82 грн.

При цьому в пункті 1 прохальної частини позовної заяви позивач просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 28.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1278/19, присвоєно справі номер провадження 12/6/19, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 19.06.2019 о 15:30.

Ухвалою суду від 19.06.2019 відкладено судове засідання на 10.07.2019 о 14:15.

В судовому засіданні 10.07.2019 на підставі приписів ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 29.07.2019 о 15:45, про що винесено відповідну ухвалу.

24.07.2019 на адресу суду від позивача надійшов лист про надання додаткових документів для повного та об`єктивного розгляду справи, а саме: копій акту про проведення контрольного огляду № 5467 від 07.09.2015, акту № 7180 про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії від 24.07.2012, акту про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії від 23.11.2009, акту про прийняття розрахункового засобу обліку від 02.03.2007, акту про пломбування елементів розрахункового приладу обліку електричної енергії від 02.03.2007, акту допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 02.03.2007.

Вказані документи прийняті судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 29.07.2019 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 29.07.2019 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-яких клопотань або заяв відповідач суду не надіслав.

На адресу суду від відповідача надійшли повідомлення пошти з позначками "за зазначеною адресою не проживає". Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" № 755-IV від 15.05.2003).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.06.2019 № місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Таким чином, адреса, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі відповідає адресі місця проживання відповідача, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 242 ГПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Частиною 6 (пунктами 4, 5) ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема:

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

- день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи ухвала суду від 19.06.2019 була у повному обсязі викладена на офіційному веб-сайті Господарського суду Запорізької області: http://zp.arbitr.gov.ua (а.с. 52-53).

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 29.07.2019 представника відповідача, належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без його участі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги пояснення позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго», далі - Постачальник електричної енергії, та Приватним підприємцем Графською Іриною Василівною, далі Споживач, був укладений договір про постачання електричної енергії № 9769 від 06.06.2007, далі Договір, відповідно до п. 1 якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежу згідно з умовами цього Договору.

В пункті п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" зазначено, що Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (позивач у справі) є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства».

Згідно із п. 2.1. Договору під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Умовами підпункту 2.3.4. п. 2.3. Договору передбачений обов`язок Споживача оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до п. п. 7.2., 7.4. Договору розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами та у відповідності до діючого законодавства. Розрахунки за активну електроенергію здійснюються згідно додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» з урахуванням умов додатка 7 «Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку». Розрахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Згідно із п. п. 1, 4, 6 додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" до Договору розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 годин останнього числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на рахунок Постачальника електричної енергії, вказаний в п. 10 договору. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок Постачальника електричної енергії. Споживач не пізніше 12-00 годин другого робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до Постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою Споживача та скріплених його печаткою:

- "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" за формою додатка № 5.1.;

- "Акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної Постачальником електричної енергії за тарифами, диференційованими за періодами часу" за формою додатка № 5.5" (у випадку розрахунку за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу);

- "Акта результатів замірів електричної потужності" за формою додатка № 5.4. Постачальник електричної енергії підписує подані акти та один примірник повертає Споживачу.

За підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого Споживачем "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача.

Умовами п. п. 9, 10 додатка № 4 до Договору визначено, що рахунки або платіжні вимоги - доручення пред`являються Постачальником у банк Споживача через уповноважений банк Постачальника, у якому відкритий поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Споживач зобов`язаний після розрахункового періоду і проведення Постачальником розрахунку обсягу використаної електроенергії у разі не одержання рахунка або платіжної вимоги - доручення до 10 числа, направити свого уповноваженого представника отримати платіжні документи на сплату спожитої електроенергії, і не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснити оплату.

Згідно із п. 11 додатка № 4 до Договору якщо Споживач не надав «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» в обумовлений термін, Постачальник електричної енергії самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та надає Споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для сплати виходячи із середньодобового обсягу споживання електроенергії за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання Споживачем даних про використану електричну енергію протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії не перевищує один розрахунковий період, після чого розрахунок обсягу споживання електричної енергії здійснюється Постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання, визначених згідно п. 3 Додатку № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії». Відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, в якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Пунктом 9.4. Договору сторони визначили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін - грудня 2007 р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії Договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

Докази заявлення сторонами про припинення дії договору або його розірвання в матеріалах справи відсутні, а тому він є пролонгованим в силу умов п. 9.4. Договору. Отже, умови договору є дійсними і на момент розгляду даного спору судом.

Позивач в позові вказує, що за серпень 2017 відповідачем наданий «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» із показами 9487-9487, загальна кількість використаних кВт/год за серпень 2017 становить 0 кВт/год. Також зазначає, що за вересень 2017 відповідачем не надано «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію», у зв`язку з чим здійснений розрахунок за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії з урахуванням попереднього періоду у кількості 0 кВт/год. Разом з тим вказує, що за жовтень 2017 відповідачем також не надано «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію», у зв`язку з чим позивач здійснив розрахунок за величиною дозволеної потужності, передбаченої умовами Договору - за жовтень 2017 - 704 кВт/год. на суму 1521,08 грн.

На оплату за використану електричну енергію за жовтень 2017 позивач виписав відповідачу рахунок № 9769/10а від 31.10.2017 на суму 1521,08 грн., який надіслав на адресу відповідача 07.11.2017, про що свідчить реєстр № 1 рекомендованих листів, копія якого міститься в матеріалах справи.

Позивач в позові вказує, що відповідач виставлену суму не сплатив.

Як зазначає позивач в позові, 01.11.2017 було проведено обстеження електроустановки відповідача, об`єкт якого повинен був знаходитись за адресою: вул. Комарова, 1 , кіоск. Під час обстеження було виявлено, що кіоск за даною адресою відсутній, електроустановка відключена (ввідний кабель відсутній, підключення немає). Обстеження електроустановки зафіксовано актом № 5282 від 01.11.2017.

Позивач вважає, що у зв`язку з невиконанням своїх договірних зобов`язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії у відповідача виник борг за спожиту активну електроенергію за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1521,08 грн.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання зі сплати вартості спожитої електроенергії, позивач намагається стягнути з відповідача пеню за загальний період з 16.11.2017 по 15.05.2018 в сумі 236,33 грн. на підставі п. 4.2.1. Договору. Так, умовами вказаного пункту договору визначено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 11 додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію") та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії (п. 7 додатка № 6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії"), Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконано зобов`язання по сплаті, в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 16.11.2017 по 31.10.2018 в сумі 43,76 грн. та інфляційні витрати за період з грудня 2017 по квітень 2018 та з липня 2018 по жовтень 2018 в сумі 125,65 грн.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір купівлі-продажу, різновидом якого є договір на постачання продукту, яким виступає електрична енергія. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що учасниками судового процесу є суб`єкти господарювання, в розумінні ст. 55 ГК України, тому до спірних правовідносин слід застосувати норми права, які регулюють питання постачання продукції - електричної енергії, зокрема договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Так, згідно із ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 ст. 714 ЦК України визначено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Тобто, положення про порядок оплати товару - електричної енергії, його ціни, порядку розрахунків потрібно брати із загальних положень, присвячених договору купівлі-продажу, а саме використовувати вимоги ст. ст. 655-697 ЦК України

Зі змісту поданої позивачем в даній справі позовної заяви вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 9769 від 06.06.2007 з оплати спожитої електричної енергії за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 в сумі 1521,08 грн.

Тобто позивач вважає, що в період з 01.10.2017 по 31.10.2017 відповідач спожив електричну енергію за умовами договору про постачання електричної енергії № 9769 від 06.06.2007, втім не оплатив її вартість.

В пункті 2.1. Договору сторони добровільно визначили, що під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією(далі - ПКЕЕ).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами у справі (жовтень 2017 року) взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулювались Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 (чинними станом на жовтень 2017 року).

Пунктом 10.2. ПКЕЕ (в редакції від 14.05.2017) передбачені обов`язки Споживача, а саме (підпункт 2): споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення Правил та умов договору.

Відповідно до п. 6.11. ПКЕЕ остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами. Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником електропередавальної організації (основного споживача) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За ініціативою однієї із сторін договору у ньому може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку. Порядок зняття показів розрахунковий засобів обліку зазначається у договорі про постачання електричної енергії.

Підпунктом 2.3.4. п 2.3. Договору передбачений обов`язок Споживача оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Зі змісту додатка № 4 до Договору «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» вбачається, що підставою для оплати Споживачем електричної енергії є виписаний Постачальником рахунок або платіжна вимога-доручення та складений між Споживачем та Постачальником електричної енергії «Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію».

Таким чином, споживач відповідно до ПКЕЕ та умов укладеного з постачальником електричної енергії договору має обов`язок здійснювати оплату саме спожитої ним електричної енергії.

Відповідно до додатка № 2 «Точки продажу електричної енергії» до договору № 9769 від 06.06.2007 електрична енергія поставлялась Постачальником на об`єкт Споживача (відповідача), а саме: кіоск, який знаходиться по вул. Комарова, буд. 1 .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав позивачу рапорт спожитої електричної енергії за серпень 2017 за договором № 9769, в якому зазначено, що по об`єкту за адресою: вул. Комарова, буд. 1 різниця показів лічильника № 7065334 становить « 0». Тобто відповідач у серпні 2017 не споживав електричну енергію.

Як зазначає позивач в позові, за вересень 2017 та жовтень 2017 відповідач не надав акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив розрахунок спожитої відповідачем електричної енергії за період з 01.10.2017 по 31.10.2017 за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання на підставі п. 6.39 ПКЕЕ на суму 1521,08 грн.

В подальшому позивач виписав відповідачу на оплату електроенергії за жовтень 2017 рахунок № 9769/10а від 31.10.2017 на суму 1521,08 грн.

При цьому, в матеріалах справи міститься акт № 5282 від 01.11.2017, складений інженером ОСОБА_1 з питання перевірки електричної установки приватного підприємця Графської І.В. за договором № 9769 по вул. Комарова, буд. 1 . У вказаному акті зазначено наступне: «В ході обстеження встановлено, що кіоск за даною адресою не існує, електрична установка відключена (ввідний кабель відсутній, підключення немає)».

Отже, вказаним актом № 5282 від 01.11.2017 зафіксована відсутність об`єкту, на який постачалась електрична енергія за договором № 9769 від 06.06.2007 про постачання електричної енергії, а також відключення електричної установки.

При цьому, зі змісту вказаного акту відсутня можливість визначити з якої саме дати та коли (час) відбулося відключення електричної установки, а також коли (дата, час) зник безпосередньо об`єкт, на який постачалась електроенергія, тобто кіоск.

Відповідно до підпунктів 3.1.5, 3.1.6 п. 3.1. Договору Постачальник електричної енергії має право, зокрема:

- доступу у будь-який час доби працівників Постачальника електричної енергії за пред`явленням службового посвідчення (з правом заносити і виносити необхідні прилади та інструменти) до засобів (систем) обліку, як власних, так і субспоживачів, приладів контролю навантаження та якості електроенергії, компенсувальних установок, комплектів АЧР, а також для здійснення контролю заданих Постачальником електричної енергії режимів споживання електроенергії та потужності і для виконання інших необхідних робіт;

- в установлені письмовим повідомленням періоди максимального навантаження здійснювати контроль за дотриманням Споживачем договірних величин потужності.

Разом з тим, докази проведення позивачем попередніх перевірок (контролю) стану приладів обліку на об`єкті споживача - кіоску по вул. Комарова, буд. 1 , наприклад у вересні 2017, жовтні 2017 до матеріалів позовної заяви не надані, що позбавляє суд можливості з`ясувати можливий період відключення електроустановки від вказаного кіоску.

Приписами ч. 1-3 ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Подавши до господарського суду позовну заяву позивач зобов`язаний був довести належними та допустимими доказами факт постачання відповідачу та споживання останнім в період з 01.10.2017 по 31.10.2017 електричної енергії за Договором, в тому числі довести її обсяг та розмір (суму), обґрунтувати розрахунок суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач не довів суду факт постачання відповідачу та споживання відповідачем електричної енергії за Договором в період з 01.10.2017 по 31.10.2017, в тому числі за період з вересня по листопад 2017 року, а відтак не довів наявність заборгованості в сумі 1521,08 грн.

Натомість в матеріалах справи міститься акт № 5282 від 01.11.2017, яким зафіксована відсутність об`єкту, на який постачалась електроенергія за Договором, а також відключення електричної установки. При цьому будь-яка інформація щодо дати або часу відключення електроустановки у вказаному акті відсутня.

Надані позивачем 24.07.2019 на адресу суду до матеріалів справи додаткові документи не впливають на прийняте в даній справі рішення, оскільки вони не стосуються спірного періоду, за який позивач просить стягнути борг з відповідача, та з них неможливо встановити момент відключення електроустановки від кіоску по вул. Комарова, буд. 1 , а також дійти висновку про споживання відповідачем електричної енергії за період з вересня по листопад 2017 року.

За таких обставин, у задоволенні позовної вимоги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж про стягнення з Фізичної особи-підприємця Графської Ірини Василівни боргу за спожиту активну електричну енергію в сумі 1521,08 грн. слід відмовити.

Враховуючи відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача боргу за спожиту активну електричну енергію відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 236,33 грн., трьох відсотків річних в сумі 43,76 грн. та інфляційних витрат в сумі 125,65 грн., відтак вказані вимоги не підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на позивача у справі - Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж згідно із п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.07.2019, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж до Фізичної особи-підприємця Графської Ірини Василівни про стягнення боргу за спожиту активну електричну енергію в сумі 1521,08 грн., пені в сумі 236,33 грн., трьох відсотків річних в сумі 43,76 грн., інфляційних витрат в сумі 125,65 грн. - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. покладаються на Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж.

Повне рішення складено - 06.08.2019 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.