ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2432/19

За позовом Комунального підприємства "Управління по ремонту та експлуатації автошляхів" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Омельченка Костянтина Петровича, м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 17 800 грн. 00 коп. за договором надання послуг автотранспорту та механізмів від 18.08.2014 № 7

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Управління по ремонту та експлуатації автошляхів" Дніпровської міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Омельченка Костянтина Петровича передплату у розмірі 17 800 грн. 00 коп., сплачену позивачем на виконання умов договору надання послуг автотранспорту та механізмів від 18.08.2014 № 7.

Позовні вимоги обґрунтовані ненаданням відповідачем оплачених позивачем послуг та неповерненням передплати на вимогу останнього.

Ухвалою господарського суду від 26.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

16.07.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач стверджує, що надав послуги у повному обсязі, а сума 17 800 грн. 00 коп. отримана ним не в якості попередньої оплати за договором, а за фактично надані послуги. Умовами договору здійснення попередньої оплати передбачено не було. Крім того, жоден з наданих позивачем документів (рахунок № 3 від 21.08.2014, платіжне доручення № 331 від 21.08.2014) не містить посилань на те, що сплачені кошти були попередньою оплатою. Більш того, з цих документів вбачається, що сума 17 800 грн. 00 коп. була перерахована відповідачу саме за фактично надані послуги. Позивачем не долучено жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував наявність у бухгалтерському балансі позивача невиконаного майнового зобов"язання на суму 17 800 грн. 00 коп. Відповідач наголошує, що у нього відсутні акти наданих послуг у зв"язку із закінченням строку їх зберігання. Також позивачем обраний неналежний спосіб захисту, а саме "стягнення заборгованості за договором", оскільки у позові зазначено, що сума 17 800 грн. 00 коп. є нібито авансом. Разом з тим, повернення авансу не є грошовим договірним зобов"язанням, оскільки відповідні дії (повернення авансу) вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов"язань, а з інших правових підстав.

До того ж, відповідач просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача, оскільки починаючи з 01.01.2015 (строк припинення дії договору) у позивача виникло право для звернення до суду за захистом свого порушеного права. Отже строк позовної давності щодо позовних вимог сплив 01.01.2018. Відповідач наполягає на застосуванні строку позовної давності виключно у випадку, якщо суд дійде висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

25.07.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження надання послуг. Позивач стверджує, що оплатив послуги автотранспорту та механізмів на підставі рахунку відповідача № 3 від 21.08.2014, але послуги останній не надав.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв"язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2014 між Комунальним підприємством "Управління по ремонту та експлуатації автошляхів" Дніпропетровської міської ради (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Омельченком Костянтином Петровичем (виконавець) укладено договір надання послуг автотранспорту та механізмів № 7 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору на умовах та у порядку, визначених договором, виконавець надає замовнику послуги автотранспорту і механізмів (навантажувач JCB).

Відповідно до пп. 1.1.1. договору автотранспорт та механізми надаються замовнику з водієм, цілодобово для доставки на об"єкти замовника за попередньою письмовою заявкою, в якій визначається орієнтовний час роботи автотранспорту і механізмів.

За п. 2.1. договору виконавець зобов"язаний, зокрема:

- надати замовнику автотранспорт та механізми у технічно справному стані, а також доставити їх своїми силами і засобами та за свій рахунок до місця надання послуг замовнику і забрати їх з місця виконання робіт (2.1.1.);

- надавати замовнику належним чином оформлені акти надання послуг (виконання робіт) у відповідності з діючою на момент надання послуг калькуляцією вартості роботи автотранспорту та механізмів (навантажувач JCB), яка становить 182 грн. 90 коп. за 1 маш-годину без урахування ПДВ (2.1.2.).

Згідно з пп. 2.2.1. п. 2.2. договору замовник зобов"язаний своєчасно проводити оплату за фактично надані послуги, на підставі рахунків виконавця та акту наданих послуг (виконаних робіт). Уповноважена особа замовника у разі отримання від виконавця акту виконаних робіт зобов"язана у строк до 10 робочих днів підписати цей акт чи направити виконавцю мотивовану відмову у випадку, якщо зазначені в акті послуги не відповідають фактично наданим, згідно з умовами договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2014, а в частині грошових розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов"язань згідно умов договору (п. 5.1. договору).

Пунктом 6.8. договору передбачено, що у випадку неможливості виконання в строк своїх зобов"язань за договором, до нього з будь-яких причин, сторона, яка не зможе виконати в строк своє зобов"язання, повинна негайно повідомити про загрозу порушення строків іншу сторону, з метою мінімізації збитків іншої сторони.

Калькуляцією вартості 1 маш/год експлуатації навантажувача JCB станом на 01.08.2014 складає 219 грн. 48 коп., у т.ч. ПДВ - 36 грн. 58 коп. (а.с. 12).

21.08.2014 позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 3 від 21.08.2014 здійснив передплату у розмірі 17 800 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 331 від 21.08.2014 (а.с. 14, 15).

Позивач стверджує, що відповідач не надав йому послуги, передбачені договором, у зв"язку з чим він 07.05.2019 надіслав відповідачу претензію за № 711 від 06.05.2019 з вимогою повернути передплату у розмірі 17 800 грн. 00 коп. (а.с. 17-19), однак останній відповіді на претензію не надав, вимогу не виконав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору надання послуг автотранспорту та механізмів, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач 21.08.2014 на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 3 від 21.08.2014 здійснив передплату у розмірі 17 800 грн. 00 коп., однак відповідач не надав йому послуги, передбачені договором.

07.05.2019 позивач надіслав відповідачу претензію за № 711 від 06.05.2019 з вимогою повернути передплату у розмірі 17 800 грн. 00 коп. (а.с. 17-19).

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Водночас, позивач не надав суду доказів на підтвердження отримання відповідачем претензії за № 711 від 06.05.2019, у зв"язку з чим строк для повернення сплачених позивачем грошових коштів у розмірі 17 800 грн. 00 коп. є таким, що не настав.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, оскільки строк для повернення грошових коштів у розмірі 17 800 грн. 00 коп. не настав, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач, в порушення ст. ст. 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, не довів належними та допустимими доказами факт надання позивачу послуг на суму 17 800 грн. 00 коп., оскільки підтвердженням надання таких послуг згідно договору надання послуг автотранспорту та механізмів від 18.08.2014 № 7 є акт надання послуг (виконання робіт), який саме відповідач зобов"язаний надавати позивачу, оформивши його належним чином.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 16.08.2019

Суддя І.А. Рудь