ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/3375/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

за участю представників:

позивача - Чурсіної В. В. (в.о. директора, наказ від 02.08.2019 № 9-К),

відповідача - не з`явилися,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал"

на рішення Господарського суду Харківської області від 27.03.2019 (суддя Присяжнюк О. О.) і постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 (Сіверін В. І. - головуючий, судді Терещенко О. І., Слободін М. М.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал"

до Харківської міської ради

про внесення змін до договору.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Харків - Капітал" (далі - ТОВ "Харків - Капітал") звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Харківської міської ради (далі - міськрада), в якій просило:

- зупинити виконання державною реєстраційною службою в особі Департаменту реєстрації міськради судового рішення від 02.08.2016 у справі № 922/1558/16 до прийняття рішення у цій справі з метою запобігання порушенню прав і законних інтересів позивача;

- ухвалити рішення, яким із 01.01.2017 внести зміни до додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки, реєстраційний номер 45, номер запису про інше речове право в Єдиному державному реєстрі речових прав - 20062480, викласти частину першу пункту 5 та частину другу пункту 9 додаткової угоди у такій редакції:

Частина перша пункту 5: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 880 від 24.09.2013 становить до 31.12.2016 року - 112 229 467 грн, згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 16.02.2017 № 97-20.08-3-353/32-17 з 01.01.2017 року - 102 203 095 грн".

Частина друга пункту 9: "Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком від 03.10.2013 № 71/14 становить до 31.12.2016 року 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 6 284 850,15 грн або в місяць - 523 737, 51 грн, з 01.01.2017 року становить 4 % від її нормативної грошової оцінки і складає 4 088 123,80 грн або в місяць - 340 676,98 грн".

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.03.2007 між міськрадою і ТОВ "Харків-Капітал" укладено договір оренди земельної ділянки, реєстраційний номер 45 (далі - договір оренди), за умовами якого в оренду строком до 01.11.2029 надано земельну ділянку площею 8,1555 га по вул. Магнітогорській, 1 для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази № 1.

У подальшому 18.04.2017 цей договір оренди внесено до Єдиного державного реєстру речових прав (номер запису про інше речове право: 20062480) із первісними умовами договору, незважаючи на те, що 28.12.2016 Вищий господарський суд України залишив без змін рішення Господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі № 922/1558/18, згідно з яким внесено зміни до договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди до цього договору оренди у редакції, викладеній у цьому рішенні суду (далі - додаткова угода).

Як стверджує позивач, на день подання позову у цій справі відомостей про внесення додаткової угоди до Єдиного державного реєстру речових прав немає, але у зв`язку із невідповідністю нормам чинного законодавства умови цієї додаткової угоди не підлягають застосуванню з 01.01.2017.

Крім цього, позивач зазначає, що розмір орендної плати за земельну ділянку, орендовану позивачем на підставі договору оренди, визначено у пункті 9 додаткової угоди - 5,6 % від її нормативної грошової оцінки, що становить 6 284 850,15 грн або на місяць - 523 737,51 грн. При цьому нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації від 24.09.2013 № 880 становить 112 229 467,00 грн (пункт 5 додаткової угоди) без урахування коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки станом на теперішній час.

Як зауважує позивач, цей витяг свідчить, що грошову оцінку спірної земельної ділянки розраховано із застосуванням коефіцієнту функціонального використання - 2,5 (землі комерційного використання) та визначено згідно з Порядком нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 № 18/15/21/11, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2006 за № 388/12262 (далі - Порядок від 27.01.2006). Водночас цей Порядок у частині визначення нормативної оцінки земель населених пунктів утратив чинність із 27.12.2016, а в повному обсязі - 17.02.2017 у зв`язку з прийняттям нового Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (далі - Порядок від 25.11.2016), який діє з 01.01.2017 і має застосовуватися до додаткової угоди.

Натомість у додатковій угоді, у редакції, викладеній у рішенні суду у справі № 922/1558/16, положення нового Порядку від 25.11.2016 не застосовано, а частину першу пункту 5 та частину другу пункту 9 спірної додаткової угоди викладено не відповідно до чинних норм.

Крім того, позивач зазначає, що у додатковій угоді не враховано, що на відміну від наведеного у пункті 3.5 Порядку від 27.01.2006, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (додаток 1, табл. 1.1 для земель комерційного використання становить Кф - 2,5) ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності, а у пункті 5 Порядку від 25.11.2016 визначено, що коефіцієнт Кф, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.11.2010 за № 1011/18306.

Тобто у Порядку від 25.11.2016 законодавчо визначено коефіцієнт, який характеризує: функціональне використання земельної ділянки під нафтобазою позивача - 1,2, а не 2,5, з урахуванням якого відповідач визначив розмір орендної плати за земельну ділянку, розташовану по вул. Магнітогорській, 1 у м. Харкові , у редакції додаткової угоди, викладеної у судовому рішенні від 02.08.2016 у справі № 922/1558/16.

На думку позивача, застосування коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки під нафтобазою позивача - 1,2 і розмір нормативної грошової оцінки з 01.01.2017 - 102 203 095,00 грн, підтверджено у мотивувальній частині постанови Вищого господарського суду України від 26.09.2017 у справі № 922/317/17.

Керуючись Порядком від 26.11.2016, відомостями Державного земельного кадастру, рішенням міськради 11 сесії 7 скликання від 22.02.2017 № 566/17 "Про внесення змін до рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, позивач просить суд внести зміни до додаткової угоди.

3. У відзиві на позовну заяву міська рада, зокрема, зауважила, що позивач всупереч вимогам статті 188 Господарського кодексу України із пропозицією про внесення змін до договору оренди до міськради не звертався, що свідчить про відсутність спору між сторонами на дату звернення із позовом до суду. На думку міськради, позов у цій справі подано передчасно та безпідставно, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Як убачається зі змісту ухвали Господарського суду Харківської області від 11.12.2018 у справі № 922/3375/18 позовну заяву в частині вимог про зупинення виконання Державною реєстраційною службою в особі Департаменту реєстрації міськради судового рішення від 02.08.2016 у справі № 922/1558/16 до прийняття рішення у справі яка розглядається, з метою запобігання порушенню прав і законних інтересів позивача, суд розцінив як заяву про забезпечення позову, у задоволенні якої цією ж ухвалою місцевого господарського суду відмовлено, оскільки не можливо з`ясувати ефективність захисту або поновлення оспорюваних прав або інтересів позивача. Решту позовних вимог прийнято до розгляду.

5. Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.03.2019 у справі № 922/3375/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019, у задоволенні позову відмовлено повністю.

6. Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, зазначив, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на набрання чинності Порядком від 25.11.2016, яким урегульовано виключно порядок визначення процедури проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, і жодним чином не обґрунтовує позовних вимог у частині зміни ставки орендної плати до 4 %.

При цьому місцевий господарський суд зауважив, що на відміну від Порядку від 25.11.2006, згідно з яким земельну ділянку віднесено до категорії земель промисловості відповідно до її цільового призначення, Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затверджене рішенням сесії міськради від 27.02.2008 № 41/08 (далі - Положення) враховує фактичне використання такої земельної ділянки.

Суди взяли до уваги, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, захисту підлягає порушене право, проте матеріалами цієї справи не підтверджено факту порушення прав позивача відповідачем, та відсутність порушеного права позивача також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Харківської області від 27.03.2019 і постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі № 922/3375/18, ТОВ "Харків - Капітал" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення і постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким з 01.01.2017 внести зміни до додаткової угоди до договору оренди, викласти частину першу пункту 5 та частину другу пункту 9 спірної додаткової угоди у такій редакції:

Частина перша пункту 5: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації № 880 від 24.09.2013 становить до 31.12.2016 року - 112 229 467 грн, згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 16.02.2017 № 97-20.08-3-353/32-17 з 01.01.2017 року - 102 203 095 грн".

Частина друга пункту 9: "Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком від 03.10.2013 № 71/14 становить до 31.12.2016 року 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 6 284 850,15 грн або в місяць - 523 737, 51 грн, з 01.01.2017 року становить 4 % від її нормативної грошової оцінки і складає 4 088 123,80 грн або в місяць - 340 676,98 грн".

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

8. Скаржник наголошує, що суд апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи не врахував, що з 01.01.2017 істотно змінилися обставини, якими суд керувався під час розгляду іншої справи № 922/1558/16 та ухвалення рішення про визнання укладеною додаткової угоди. Оскільки у зв`язку із прийняттям Порядку від 25.11.2016 станом на 01.01.2017 повністю втратив чинність Порядок від 27.01.2006, на думку скаржника, до розрахунку орендної плати за договором оренди, з урахуванням зміни нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, слід застосовувати саме положення Порядку від 25.11.2016.

9. Крім того, заявник касаційної скарги зазначає, що про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Порядку від 25.11.2016 йдеться у рішенні міськради від 22.02.2017 № 566/17, яке суди попередніх інстанцій залишили поза увагою.

10. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій також не врахували та не дослідили, що важливою новацією Порядку від 25.11.2016 є уніфікація категорій "функціонального використання", категорій земель і видів цільового призначення відповідно до Земельного кодексу України (далі - ЗК України), внаслідок чого було скасовано категорію функціонального використання "землі комерційного призначення". Відтепер сітку коефіцієнтів функціонального використання визначено з урахуванням Кваліфікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548. Максимальний коефіцієнт функціонального використання становить 2.5 і передбачений лише для земель із деякими видами цільового використання, а саме: будівництво та обслуговування будівель торгівлі, туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, будівель кредитно-фінансових установ, будівель ринкової інфраструктури, будівель закладів побутового обслуговування. Для решти видів цільового використання застосовуються суттєво нижчі коефіцієнти. Скаржник зауважує, що спірна земельна ділянка належить до земель промисловості, тому до неї слід застосовувати коефіцієнт 1,2, а не 2,5.

11. Крім цього, заявник касаційної скарги зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно не надали оцінки обставинам викладеним, у постанові Вищого господарського суду України від 26.09.2017 у справі № 922/317/17.

12. Також скаржник звертає увагу, що апеляційний господарський суд не досліджено і не надав правової оцінки доводам позивача щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема щодо безпідставного незадоволення клопотання позивача про залучення третіх осіб і забезпечення позову, а також про долучення додаткових доказів (інформаційної довідки з ДРРП від 05.03.2019).

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

13. Відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Фактичні обставини справи, встановлені судами та висновки Верховного Суду

14. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

15. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

16. За змістом статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

17. Згідно з частиною 1 статті 15 цього Закону однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

18. Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

19. Згідно зі статтею 289 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І : 100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

20. У статті 30 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

21. Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

22. Відповідно до положень статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

23. Із викладеного вбачається, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який не може бути меншим, ніж встановлено положеннями ПК України.

24. Порядок проведення нормативної грошової оцінки до 2017 року було врегулювано Порядком від 27.01.2006, відповідно до якого спірна земельна ділянка належить до земель комерційного призначення, що і врахували суди під час розгляду справи № 922/1558/16.

25. Із 01.01.2017 порядок проведення нормативної грошової оцінки врегульовано Порядком від 25.11.2016.

26. Як уже зазначалося, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі про внесення змін до додаткової угоди, посилаючись на зміни у процедурі проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, а саме затвердження Порядку від 25.11.2016.

27. Суди попередніх інстанцій урахували, що після набрання чинності Порядком від 25.11.2016, ТОВ "Харків - Капітал" 23.01.2017 звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до міськради, в якому просило внести зміни до додаткової угоди до договору оренди, у зв`язку з тим, що на думку товариства, відповідно до положень Порядку від 25.11.2016, спірну земельну ділянку має бути віднесено до земель промисловості.

28. Рішенням Господарського суду від 06.04.2017 у справі № 922/317/17, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.05.2017 і постановою Вищого господарського суду України від 26.09.2017, у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

29. Згідно зі статтею 144 Конституції України та статтею 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рішення органів місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території.

30. У статті 10.2 ПК України визначено, що місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

31. Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

32. Суди попередніх інстанцій установили, що порядок визначення ставки орендної плати за землі територіальної громади м. Харкова регулюється Положенням, із наступними змінами.

33. Також суди врахували, що рішення міськради від 27.02.2008 № 41/08, яким затверджено це положення не оскаржено і не скасовано у встановленому законом порядку.

34. Відповідно до пункту 2.4 Положення річна орендна плата (О) за земельну ділянку розраховується за формулою де: Ц - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн; Б - єдина для м. Харкова базова ставка орендної плати (частка одиниці); К1 - коефіцієнт, який враховує наявність складних інженерно- геологічних умов земельної ділянки, визначається згідно з додатком до цього Положення; К2 - коефіцієнт, який враховує розмір земельної ділянки, визначається згідно з додатком до цього Положення.

35. Застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання зазначених коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охороннізони, тощо).

36. Відповідно до зазначеного рішення міськради від 27.02.2008 № 41/08 базова річна ставка орендної плати становить 0,08 тобто 8 % від нормативної грошової оцінки земель.

37. Разом із тим орендна плата за земельну ділянку розраховується залежно від терміну оренди із застосуванням таких відсотків від розрахункового розміру орендної плати: строк оренди, 1-10 років - 100 % від орендної плати; строк оренди, 11-15 років - 90 % від орендної плати; 16-20 років - 80 % від орендної плати; 21-25 років - 70 % від орендної плати; 26-50 років - 60 % від орендної плати (пункт 2.6 Положення).

38. Суди попередніх інстанцій установили, що земельну ділянку відповідно до пункту 8 договору оренди було надано ТОВ "Харків - Капітал" у користування строком на 22 роки. Оскільки термін оренди за договором оренди є значним, на нього поширюються дія пункту 2.6. Порядку, базову ставку знижено та встановлено у розмірі 70 % від базової ставки, тобто 8 % х 70 % = 5,6 % від нормативної грошової оцінки.

39. Місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції зауважив, що обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Харків - Капітал" посилається на набрання чинності Порядком від 25.11.2016, який регулює виключно порядок визначення процедури проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 1 Порядку від 25.11.2016), і жодним чином не обґрунтовує позовних вимог у частині зміни ставки орендної плати до 4 %.

40. На відміну від Порядку від 25.11.2016, який передбачає віднесення земельної ділянки до категорії промисловості відповідно до цільового призначення такої ділянки, у Положенні враховано фактичне використання земельної ділянки.

41. Слід зауважити, що правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем її права, захисту підлягає саме порушене право. Матеріалами цієї справи не підтверджено порушення прав та інтересів ТОВ "Харків - Капітал" міськрадою, тому, оскільки права позивача не порушено, суди дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

42. Колегія суддів зауважує, що доводи, викладені у касаційній скарзі, тотожні доводам, викладеним позивачем у позовній заяві та апеляційній скарзі та зводяться до необхідності переоцінки обставин справи, що виходить за межі касаційного провадження, визначені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

43. Аргументи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій обставин викладених у постанові Вищого господарського суду України від 26.09.2017 у справі № 922/317/17 спростовуються змістом оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

44. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

45. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина 1 статті 309 ГПК України).

46. Ураховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

47. Оскільки підстав для скасування рішення та постанови немає, судовий збір за подання касаційної скарги слід покласти на скаржника.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 27.03.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 у справі № 922/3375/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ