Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ЗУПИНЕННЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

"06" серпня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/553/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглядаючи справу за позовом: Житомирського обласного центру зайнятості в особі Коростишівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятост (м.Коростишів)і

до: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (м.Житомир)

про стягнення 16568,61грн

за участю представників сторін:

від позивача: Забігайло Л.В., довіреність №2320/16-19 від 15.07.19;

від відповідача: Мельниченко С.В., довіреність №2 від 02.01.19;

ВСТАНОВИВ:

Житомирський обласний центр зайнятості в особі Коростишівської районної філії Житомирського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 16568,61грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та невідшкодування відповідачем в добровільному порядку 16568,61грн безпідставно виплаченої ОСОБА_1 матеріальної допомоги по безробіттю.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.07.19 відкладено підготовче засідання на 06.08.19.

01.08.19 до суду від Житомирського обласного центру зайнятості надійшла заява, у якій позивач зазначає, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 10.09.18 у справі №280/82/18 суд встановив недотримання Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області строку попередження працівника про наступне звільнення, тому частково задовольнив позов, змінивши дату звільнення особи з 29 грудня 2017 року на 20 лютого 2018 року.

Таким чином, через неправомірні дії відповідача, які полягали в недодержанні строку звільнення працівника після повідомлення про скорочення чисельності штату працівників, 22.01.18 ОСОБА_1 безпідставно надано статус безробітного та виплачено допомогу у сумі 16568,61грн, чим завдано шкоду Житомирському обласному центру зайнятості у зазначеному розмірі.

Також вказує, що Постановою КМУ від 19.09.18 №792 "Про затвердження порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу" не передбачено можливості зміни дати постановляння на облік та надання статусу безробітного особі у зв`язку із зміною дати звільнення, а лише передбачено можливість припинення реєстрації особи. Звертає увагу суду, що аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Господарського суду Житомирської області по справі №906/1171/18, що набуло законної сили.

Вважає, що відсутні підстави для залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , оскільки відповідач не має права зворотної вимоги до ОСОБА_1 щодо сплачених їй коштів як допомоги по безробіттю, а відтак рішення по даній справі не може плинути на її права та обов`язки.

В судовому засіданні представники позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає зупиненню з наступних підстав:

У даній справі предметом спору є вимога про стягнення з відповідача виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , яка з 22.01.18 по 16.04.18 перебувала на обліку в Коростишівському районному центрі зайнятості, як безробітна. Постановою Апеляційного суду Житомирської області 10.09.18 у справі №280/82/18 було змінено дату її звільнення з 29.12.17 на 20.02.18, станом на 22.01.18 (дата постановляння на облік та надання статусу безробітного) ОСОБА_1 належала до категорії зайнятого населення, а тому права на набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю не мала та їй безпідставно призначено допомогу по безробіттю у розмірі16568,61грн.

Водночас, як встановлено судом, станом на день розгляду даного спору на перегляді у Верховному Суді перебуває справа №906/1171/18 за позовом Житомирського міського центру зайнятості до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про стягнення 54 640,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог у справі № 906/1171/18 позивач посилався на те, що ОСОБА_2 , яка з 15 лютого по 18 жовтня 2018 року перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості, як безробітна, за рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2018 року у справі №295/1870/18 було змінено дату її звільнення з 15 січня на 20 лютого 2018 року, станом на 15 лютого належала до категорії зайнятого населення, а тому права на набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю не мала та їй безпідставно призначено допомогу по безробіттю у розмірі 54 640,56 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що спір у даній справі виник у правовідносинах, які є подібними з правовідносинами у справі №906/1171/18 судове рішення у якій на даний час передано на розгляд Верховного Суду.

Положеннями ч.1 ст.8, ч.1 ст.129 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 11 ГПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013р. (остаточне 27.05.2013р.) у справі "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) зазначив, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, що вплинуть на їхні конвенційні права (див. рішення від 24 квітня 2008 року у справі "С.G. та інші проти Болгарії" (С.G. and Others v. Bulgaria), заява № 1365/07, п. 39).

Також, у рішенні від 11.04.2013р. (остаточне 11.07.2013р.) у справі "Вєренцов проти України" (заява № 20372/11) Європейський суд з прав людини вказав, що якби чітко не було положення сформульоване, у будь-якій галузі права, включно з кримінальним правом, існуватиме неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба у роз`ясненні нечітких норм або тих, що потребують пристосування до обставин, що змінюються. З іншого боку, хоча визначеність є вкрай необхідною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а закон повинен бути здатним встигати за обставинами, що змінюються. Відповідно багато законів неминуче сформульовані у термінах, що тією чи іншою мірою є нечіткими, та тлумачення й застосування яких є питанням практики (див., mutatis mutandis, вищенаведені рішення у справах "Газета "The Sunday Times!" проти Сполученого Королівства (№ 1)" (The Sunday Times v. United Kingdom (no. 1)), n. 49, та "Коккінакіс проти Греції" (Kokkinakis v. Greece), п. 40). Функція здійснення правосуддя, закріплена за судами, полягає саме у подоланні сумнівів щодо тлумачення, що залишаються (див., mutatis mutandis, вищенаведене рішення у справі "Кантоні проти Франції" (Cantoni v. France)).

Також слід зазначити, що суперечливі правові позиції суду порушують ст.6 Конвенції.

Представники сторін не заперечили щодо зупинення провадження у даній справі, вважають за доцільне, для єдності судової практики, зупинити розгляд даної справи до вирішення Верховним Судом аналогічної справи.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 ч.1 ст.229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.7 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що у справі №906/1171/18 Верховним Судом буде висловлена правова позиція, яка може вплинути на вирішення даної справи, так як згідно ч.4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, суд вважає за необхідне з власної ініціативи зупинити провадження у даній справі до отримання висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Керуючись ст.ст.227,228,229,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі зупинити до закінчення перегляду Верховним Судом справи №906/1171/18.

2. Про поновлення провадження у справі буде винесена відповідна ухвала.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід)