УХВАЛА

02 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/12448/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М. (головуючого), Банаська О.О., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства "Агролайт"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019

у справі № 910/12448/18

за позовом Райффайзен Банк Інтернаціональ (Raiffeisen bank international AG)

до Дочірнього підприємства "Агролайт",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Компанія Мілкіленд Н.В. (Milkiland N.V.),

про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

Raiffeisen bank Іnternational AG (Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Агролайт" про звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна від 17.08.2012, укладеним між Дочірнім підприємством "Агролайт" як заставодавцем, Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ як заставодержателем та Публічним акціонерним товариством "Райфайзен Банк Аваль" як місцевим агентом із забезпечення.

Компанія Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) подала заяву про вступ у справу як третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, та позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, відповідно до якої просила звернути стягнення на майно ДП "Агролайт" на суму коштів в розмірі 100 євро, що еквівалентно 3052,07грн. по курсу НБУ, станом на 11.02.2019, яку сплачено 11.02.2019 на прохання відповідача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) повернуто без розгляду на підставі частини 6 статті 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заяву подано з порушенням вимог частини 1 та частини 2 цієї статті.

Суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що спільний розгляд позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) з первісним позовом Райффайзен Банк Інтернаціональ АГ (Raiffeisen bank Іnternational AG) до Дочірнього Підприємства "Агролайт" про звернення стягнення на предмет застави не взаємопов`язаний з первісним позовом, адже вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, що виключає можливість об`єднання цих позовів в одне провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2019 апеляційну скаргу Дочірнього Підприємства "Агролайт" залишено без руху, у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору та доказів надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи, надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків.

Дочірнє Підприємство "Агролайт" не усунуло недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 апеляційну скаргу Дочірнього Підприємства "Агролайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 з доданими документами повернуто заявнику без розгляду відповідно до частини 4 статті 174, частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 у справі №910/12448/18 переглянуто за апеляційною скаргою Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation).

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 апеляційну скаргу Компанії Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 у справі №910/12448/18 залишено без змін.

Дочірнє Підприємство "Агролайт" звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у справі №910/12448/18.

На думку скаржника, зазначені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій були винесені з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вимог касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 заявник посилається на порушення норм статей 174 та 180 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд першої інстанції не брав до уваги, що компанія Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) здійснила на користь кредитора часткове погашення спірної заборгованості і в порядку регресу набула право вимоги до боржника. Заявник вважає, суд першої інстанції фактично розгляну позовну заяву по суті та безпідставно не залишив позовну заяву без руху, внаслідок чого позбавив Мілкіленд Корпорейшн (Milkiland Corporation) права на усунення недоліків.

Поряд з цим, касаційна скарга в частині оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 не містить посилання на норми права, що були порушені судом апеляційної інстанції, а також обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Вивчивши доводи касаційної скарги Касаційний господарський суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 з таких підстав.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 у справі N 916/3245/17 (провадження N 12-13гс19), передбачене статтею 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства (п. 5.25).

На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі (п. 5.18).

Позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові (п. 5.26).

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Беручи до уваги конкретні обставини справи та критерії подання позову третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, тобто, взаємопов`язаність з первісним позовом та самостійність вимоги третьої особи саме щодо основного предмета спору, що вже встановлені практикою Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції виходить з того, що відсутні будь-які підстави вважати, що розгляд цієї скарги судом матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а тому відповідно до норми абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, яка є імперативною, відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви заявникові.

Водночас, оскільки у касаційній скарзі не викладені передбачені Господарським процесуальним кодексом України підстави для оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 в касаційному порядку, в цій частині касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом відповідно до пункту 4 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 287, 290, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/12448/18 за касаційною скаргою Дочірнього Підприємства "Агролайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 у справі №910/12447/18.

2. Касаційну скаргу Дочірнього Підприємства "Агролайт" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у справі №910/12448/18 не приймати до розгляду та повернути.

3. Касаційну скаргу Дочірнього Підприємства "Агролайт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.02.2019 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 у справі №910/12448/18 разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий, суддя - Огороднік К.М.

Судді - Банасько О.О.

Ткаченко Н.Г.