ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.2019 м.Харків Справа № 905/561/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОХІМ, м.Зміїв, Харківська область

до відповідача: Приватного підприємства Кінний завод МІЛЛЕННІУМ, с.Ключове, Нікольський район, Донецька область

про стягнення 1577410,20 грн.

за участю представників:

від позивача: Шайтура О.М., паспорт

від відповідача: не з`явився

вільний слухач: Перепелиця В.В.

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОХІМ, м.Зміїв, Харківська область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного підприємства Кінний завод МІЛЛЕННІУМ, с.Ключове, Нікольський район, Донецька область про стягнення 1577410,20 грн., у тому числі: сума боргу за поставку товару 1010110,00 грн., пеня у сумі 176010,25 грн., 3% річних у сумі 14756,95 грн., штраф у сумі 376533,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання №Л2018/13/70 від 04.05.18р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.

В якості правових підстав подання позову позивач зазначив, зокрема, положення статей 526, 530, 625 Цивільного кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/561/19.

Ухвалою суду від 28.03.19р. позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

16.04.19р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 17.04.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/561/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.05.19р.

Ухвалою суду від 14.05.19р. підготовче засідання відкладено на 06.06.19р.

04.06.19р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку № 369 від 03.06.19р., в якому він просить суд продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання з метою мирного врегулювання спору.

Ухвалою суду від 06.06.19р. продовжено строк підготовчого провадження по справі №905/561/19 на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 10.07.19р.

Ухвалою суду від 10.07.19р. підготовче засідання відкладено на 15.07.19р.

Ухвалою суду від 15.07.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/561/19, призначено справу до судового розгляду по суті на 13.08.2019р.

Представник позивача у судове засідання 13.08.2019р. з`явився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання 13.08.2019р. не з`явився.

Відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання не з`явився, відзив суду не надав, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.05.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОХІМ (постачальник) та Приватним підприємством Кінний завод МІЛЛЕННІУМ (покупець) укладено договір постачання №Л2018/13/70, згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язався поставляти (передавати) товар у власність покупця, а покупець прийняти вказаний товар і сплатити за нього на умовах договору.

Предметом постачання є товар, вказаний в специфікаціях до цього договору (товар) (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1.1, п.2.1.2 договору товар, вказаний в п.1.2 цього договору, поставляється покупцеві партіями. Кожна партія товару визначається специфікацією, в якій відзначається: найменування, загальна кількість, асортимент (номенклатура) і комплектність товару, а також вказується термін постачання і оплати товару.

Партія товару, яка погоджена відповідною специфікацією, має бути поставлена покупцеві не пізніше дати, вказаної в специфікації (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору базис постачання товару EXW склад постачальника («ІНКОТЕРМС 2010 Міжнародних правил тлумачення торгових термінів») або інший склад, що буде погоджено сторонами додатково.

Датою переходу права власності на товар є дата виписки видаткової накладної (п.3.3 договору).

За умов п.4.1, п.4.2 договору вартість і термін оплати кожної партії товару, що поставляється, визначається в специфікації. Оплата товару здійснюється в національній валюті України гривні, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок або внесення готівки в касу постачальника.

Згідно п.5.2.2 договору покупець зобов`язався оплачувати товар відповідно до умов договору (у разі оплати шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в платіжних документах покупець зобов`язаний вказати номер договору і номер специфікації, згідно якої робиться оплата товару).

У разі якщо покупцем в платіжних документах не вказано номер договору і номер специфікації, згідно якої робиться оплата товару або при оплаті товару шляхом внесення готівки в касу постачальника, зарахування оплати робиться в рахунок погашення заборгованості по специфікаціях на розсуд постачальника (п.5.3.2 договору).

Згідно п.9.1 договору договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018р., а в частині фінансових зобов`язань до моменту повного виконання сторонами узятих на себе за даною угодою зобов`язань.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Сторонами підписано специфікації №1-33Р(К) від 04.05.2018р., №2-33Р(К) від 05.05.2018р., №4-33Р(К) від 07.05.2018р., №5-33Р(К) від 08.05.2018р., №6-33Р(К) від 14.05.2018р., №7-33Р(К) від 22.05.2018р., №8-33Р(К) від 24.05.2018р., №9-33Р(К) від 31.05.2018р., №10-33Р(К) від 05.06.2018р., №11-33Р(К) від 08.06.2018р., №12-33Р(К) від 04.09.2018р. до договору №Л2018/13/70 від 04.05.18р. на поставку товарів, які визначають найменування товару, одиницю виміру, кількість, ціну, строки, умови поставки та оплати товарів.

Згідно п.4 специфікації №1-33Р(К) від 04.05.2018р. товар на загальну суму 214200,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 64260,00 грн. до 15.05.2018р. (включно), 42840,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 107100,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №2-33Р(К) від 05.05.2018р. товар на загальну суму 141960,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 42588,00 грн. до 11.05.2018р. (включно), 28392,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 70980,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №4-33Р(К) від 07.05.2018р. товар на загальну суму 171000,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 51300,00 грн. до 14.05.2018р. (включно), 34200,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 85500,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №5-33Р(К) від 08.05.2018р. товар на загальну суму 2700,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 810,00 грн. до 15.05.2018р. (включно), 540,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 1350,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №6-33Р(К) від 14.05.2018р. товар на загальну суму 18000,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 5400,00 грн. до 21.05.2018р. (включно), 3600,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 9000,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №7-33Р(К) від 22.05.2018р. товар на загальну суму 201750,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 60525,00 грн. до 11.06.2018р. (включно), 40350,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 100875,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №8-33Р(К) від 24.05.2018р. товар на загальну суму 120000,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 36000,00 грн. до 11.06.2018р. (включно), 24000,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 60000,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №9-33Р(К) від 31.05.2018р. товар на загальну суму 189000,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 56700,00 грн. до 15.06.2018р. (включно), 37800,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 94500,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №10-33Р(К) від 05.06.2018р. товар на загальну суму 40500,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 12150,00 грн. до 22.06.2018р. (включно), 8100,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 20250,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №11-33Р(К) від 08.06.2018р. товар на загальну суму 60000,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 18000,00 грн. до 15.06.2018р. (включно), 12000,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 30000,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Згідно п.4 специфікації №12-33Р(К) від 04.09.2018р. товар на загальну суму 96000,00 грн. оплачується покупцем в наступному порядку: 28800,00 грн. до 12.09.2018р. (включно), 67200,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору №Л2018/13/70 від 04.05.18р. та специфікацій №1-33Р(К) від 04.05.2018р., №2-33Р(К) від 05.05.2018р., №4-33Р(К) від 07.05.2018р., №5-33Р(К) від 08.05.2018р., №6-33Р(К) від 14.05.2018р., №7-33Р(К) від 22.05.2018р., №8-33Р(К) від 24.05.2018р., №9-33Р(К) від 31.05.2018р., №10-33Р(К) від 05.06.2018р., №11-33Р(К) від 08.06.2018р., №12-33Р(К) від 04.09.2018р. до нього на підставі видаткових накладних №ТД1078 від 04.05.2018р. на суму 214200,00 грн., №ТД1243 від 08.05.2018р. на суму 141960,00 грн., №ТД1245 від 08.05.2018р. на суму 171000,00 грн., №ТД1244 від 08.05.2018р. на суму 2700,00 грн., №ТД1358 від 14.05.2018р. на суму 18000,00 грн., №ТД1538 від 22.05.2018р. на суму 180660,00 грн., №ТД1852 від 08.06.2018р. на суму 21090,00 грн., №ТД1581 від 24.05.2018р. на суму 120000,00 грн., №ТД1742 від 01.06.2018р. на суму 189000,00 грн., №ТД1818 від 05.06.2018р. на суму 40500,00 грн., №ТД1856 від 08.06.2018р. на суму 60000,00 грн., №ТД2540 від 06.09.2018р. на суму 96000,00 грн., поставлено відповідачу товар на загальну суму 1255110,00 грн., який був прийнятий відповідачем, що підтверджується підписом директора та печаткою підприємства відповідача на відповідних накладних без зауважень та заперечень.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача за вищевказаним договором не спростований.

Як зазначає позивач, відповідач здійснив часткову оплату товару за договором №Л2018/13/70 від 04.05.18р. у розмірі 245000,00 грн., залишок боргу за вказаним договором становить 1010110,00 грн.

Таким чином, за твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору №Л2018/13/70 від 04.05.18р. та специфікацій до нього, зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав не своєчасно та не в повному обсязі у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 1010110,00 грн.

Крім суми основного боргу, позивачем нараховані та пред`явлені до стягнення на підставі п.6.3 договору пеня у розмірі 176010,25 грн. та штраф у сумі 376533,00 грн., а також на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 14756,95 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору №Л2018/13/70 від 04.05.18р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, відповідно до п.4.1 договору вартість і термін оплати кожної партії товару, що поставляється, визначається в специфікації.

Умовами п.4 специфікацій №1-33Р(К) від 04.05.2018р., №2-33Р(К) від 05.05.2018р., №4-33Р(К) від 07.05.2018р., №5-33Р(К) від 08.05.2018р., №6-33Р(К) від 14.05.2018р., №7-33Р(К) від 22.05.2018р., №8-33Р(К) від 24.05.2018р., №9-33Р(К) від 31.05.2018р., №10-33Р(К) від 05.06.2018р., №11-33Р(К) від 08.06.2018р., №12-33Р(К) від 04.09.2018р. до договору №Л2018/13/70 від 04.05.18р. сторонами узгоджено графіки оплати поставленого товару.

З огляду на викладене, відповідач мав сплатити вартість товару, отриманого від позивача згідно видаткової накладної №ТД1078 від 04.05.2018р. на суму 214200,00 грн. в наступному порядку: 64260,00 грн. до 15.05.2018р. (включно), 42840,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 107100,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1243 від 08.05.2018р. на суму 141960,00 грн. в наступному порядку: 42588,00 грн. до 11.05.2018р. (включно), 28392,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 70980,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1245 від 08.05.2018р. на суму 171000,00 грн. в наступному порядку: 51300,00 грн. до 14.05.2018р. (включно), 34200,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 85500,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1244 від 08.05.2018р. на суму 2700,00 грн. в наступному порядку: 810,00 грн. до 15.05.2018р. (включно), 540,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 1350,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1358 від 14.05.2018р. на суму 18000,00 грн. в наступному порядку: 5400,00 грн. до 21.05.2018р. (включно), 3600,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 9000,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткових накладних №ТД1538 від 22.05.2018р. на суму 180660,00 грн. та №ТД1852 від 08.06.2018р. на суму 21090,00 грн. в наступному порядку: 60525,00 грн. до 11.06.2018р. (включно), 40350,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 100875,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1581 від 24.05.2018р. на суму 120000,00 грн. в наступному порядку: 36000,00 грн. до 11.06.2018р. (включно), 24000,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 60000,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1742 від 01.06.2018р. на суму 189000,00 грн. в наступному порядку: 56700,00 грн. до 15.06.2018р. (включно), 37800,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 94500,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1818 від 05.06.2018р. на суму 40500,00 грн. в наступному порядку: 12150,00 грн. до 22.06.2018р. (включно), 8100,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 20250,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД1856 від 08.06.2018р. на суму 60000,00 грн. в наступному порядку: 18000,00 грн. до 15.06.2018р. (включно), 12000,00 грн. до 01.09.2018р. (включно), 30000,00 грн. до 01.11.2018р. (включно);

згідно видаткової накладної №ТД2540 від 06.09.2018р. на суму 96000,00 грн. в наступному порядку: 28800,00 грн. до 12.09.2018р. (включно), 67200,00 грн. до 01.11.2018р. (включно).

Відповідно до платіжних доручень №180 від 18.05.2018р., №187 від 31.05.2018р., №190 від 07.06.2018р. відповідачем здійснено оплату у загальному розмірі 245000,00 грн. з призначенням платежу: «За засоби захисту рослин згідно з договором Л2018/13/70 від 04.05.2018».

З огляду на викладене, заборгованість за договором №Л2018/13/70 від 04.05.18р. складає 1010110,00 грн.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару за договором №Л2018/13/70 від 04.05.18р. та специфікацій до нього згідно вищевказаних накладних у останнього виникло зобов`язання з його оплати.

Сплату вищевказаної суми заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором №Л2018/13/70 від 04.05.18р. щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару у строки обумовлені сторонами договору не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин, враховуючи викладене, позов в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 1010110,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення 3% річних (нарахування здійснено загалом за період з 12.05.2018р. по 19.03.2019р.) в розмірі 14756,95 грн.

Провівши перерахунок 3% річних судом встановлено, що розмір таких нарахувань складає 14749,87 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 14749,87 грн.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разi порушення зобов`язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що за недотримання покупцем термінів оплати товару визначених специфікацією, постачальник має право виставити покупцю рахунок на сплату неустойки у вигляді: штрафу у розмірі 30% від загальної суми специфікації, по якій допущено прострочення, і пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму заборгованості по специфікації, по якій допущено прострочення, за кожен день цього прострочення.

Позивачем на підставі п. 6.3 договору нараховано та пред`явлено до стягнення пеню у сумі 176010,25 грн. (нарахування здійснено загалом за період з 12.05.2018р. по 19.03.2019р.) та штраф у сумі 376533,00 грн. (1255110,00 грн. х 30%).

За висновками суду, вказаний розрахунок пені є арифметично невірним, враховуючи, що позивачем при нарахуванні пені порушено вимоги п.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням приписів п.6 ст.232 Господарського кодексу України, судом встановлено, що розмір таких нарахувань складає 162770,04 грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок штрафу у розмірі 30% від 1255110,00 грн., судом встановлено правильність його нарахування та його розмір становить суму 376533,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені, підлягають задоволенню частково в сумі 162770,04 грн., позовні вимоги щодо стягнення штрафу, підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 376533,00 грн.

Розрахунок 3% річних та штрафних санкцій судом здійснено за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73, 74, 76, 79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОХІМ, м.Зміїв, Харківська область, до Приватного підприємства Кінний завод МІЛЛЕННІУМ, с.Ключове, Нікольський район, Донецька область про стягнення 1577410,20 грн., з яких: сума боргу 1010110,00 грн., пеня у сумі 176010,25 грн., 3% річних у сумі 14756,95 грн., штраф у сумі 376533,00 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Кінний завод МІЛЛЕННІУМ (87030, Донецька область, Нікольський район, с.Ключове, вул.Гагаріна, буд.62, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ АГРОХІМ (63401, Харківська область, м.Зміїв, вул.Харківська, буд.86а, ) суму основного боргу у розмірі 1010110,00 грн., 3% річних у розмірі 14749,87 грн., пеню у сумі 162770,04 грн., штраф у сумі 376533,00 грн. та судовий збір в розмірі 23462,44 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

В судовому засіданні 13.08.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2019р.

Суддя М.О. Лейба