ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2019 р. м. Київ Справа № 911/963/19

За позовом Заступника прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області та Університету Державної фіскальної служби України

до фізичної особи-підприємця Бичек Святослави Володимирівни

про стягнення 231650,81грн та розірвання договору оренди

Суддя Чонгова С.І.

За участю секретаря судового засідання Стародуб М.Ф.

За участю представників сторін:

представник прокуратури: Набок Ю.В. (посвідчення №044829 від 16.11.2016);

представник позивача-1: Волков Д.Ю. (довіреність №11 від 27.02.2019);

представник позивача-2: Грищенко В.В. (наказ №124 від 03.03.2018 та наказ №762 від 15.04.2019);

представник відповідача: Тоцька А.О. (Ордер КВ №779875 від 10.06.2019).

СУТЬ СПОРУ: Заступник прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області (далі - РВ ФДМ України по Київській області) та Університету Державної фіскальної служби України (далі - Університет ДФС України) до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Бичек Святослави Володимирівни (далі - ФОП Бичек С.В. ) про стягнення 231650,81грн та розірвання договору оренди.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди №2081 від 14.03.2018 в частині сплати орендної плати у встановлений договором строк.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, яким зазначає про можливість та бажання, в разі погодження учасниками справи, мирно врегулювати даний спір, розірвати спірний договір оренди та сплатити поточну заборгованість за договором оренди №2081 від 14.03.2018; виконання взятих на себе за договором оренди фінансових зобов`язань відповідач гарантує. Разом з тим, відповідач звертає увагу суду, що орендоване приміщення орендарем не використовується, але звільнити його останній не може у зв`язку з перешкоджанням з боку балансоутримувача. Здійснюється часткове погашення заборгованості. Зазначає, що присутність прокурора на стороні позивача у справі порушує рівність сторін у судовому засіданні, оскільки відсутнє належне обґрунтування його представництва.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2019 відкрито провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 16.05.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.05.2019 підготовче судове засідання відкладено та призначено на 13.06.2019.

03.06.2019 прокуратурою подано документи для заміни частини документів долучених до позовної заяви, на зворотній стороні яких містяться фрагменти документів, не зазначених в якості доказів, а саме: договорів №18273271 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 02.05.2018; Додаток №1 до договору "Попередній розрахунок відшкодування послуг"; додаткова угода №1 від 19.12.2018 до договору №18273271 від 02.05.2018; додаток№1 до додаткової угоди "Кошторис" (а.с.49-59).

Від Університету Державної фіскальної служби України надійшла відповідь на відзив, якою заперечує твердження відповідача щодо неналежного представника, а саме прокуратури, зі сторони позивача, оскільки позовні вимоги порушують суспільні інтереси та інтереси держави, а обґрунтування відповідача не мотивоване належним чином. Позивач-2 наголошує, що відповідач не заперечує факт наявності заборгованості згідно договору оренди.

Прокуратурою подано відповідь на відзив, якою надає пояснення щодо підстав позову та представництва прокурора у справі. Так, у відповідача виникла заборгованість перед орендодавцем щодо оренди державного майна, отже прокурор правомірно здійснює представництво в суді, оскільки порушуються інтереси держави.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.06.2019 строк підготовчого судового засідання продовжено до 17.07.2019; підготовче судове засідання відкладено та призначено на 11.07.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.07.2019 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2019.

У судове засідання 29.07.2019 представник позивача-2 не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом підписання бланку призначення справи до судового розгляду по суті. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

22.07.2019 РВ ФДМ України по Київській області подано відповідь на відзив, якою зазначає. Що відповідачем не виконані всі належні умови для розірвання договору оренди, а твердження відповідача щодо часткового погашення заборгованості не відповідає дійсності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.07.2019 оголошено перерву у судовому засіданні до 05.09.2019.

05.09.2019 оголошує перерву у судовому засіданні до 08.08.2019.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2018 між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Бичек Святославою Володимирівною (орендарем) було укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2081 (далі - договір).

За умовами договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення - частину надбудови 2-х 5-ти поверхових навчальних корпусів площею 134,5кв.м. (далі - майно), що розміщене за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 31 та перебуває на балансі Університету Державної фіскальної служби України, (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30 вересня 2017 і становить за незалежною оцінкою 1 071 000,00грн без врахування ПДВ (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що майно передається в оренду з метою розміщення їдалень, буфетів, що не здійснюють продаж товарів підакцизної групи, у навчальних закладах.

Згідно з п. 3.1 договору, орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2017 року 31200,00грн.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50 % до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинним на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 договору).

Відповідно до п. 3.7 та 3.8 договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати, за весь період невиконання зобов`язання включно. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Пунктом 5.4 договору визначено, що орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, наведеним у розділі 11 Договору).

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 14.03.2018 до 13.02.2021 включно (п.10.1 договору).

Відповідно до п. 10.3 договору, зміни до умов цього договору або його розірвання допускається за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Згідно з п. 10.10 майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря.

Актом приймання-передачі орендованого майна б/н від 19.03.2018 підписаного сторонами, орендодавцем передано, а орендарем прийнято на строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення - частину надбудови 2-х 5-ти поверхових навчальних корпусів площею 134,5кв.м. (далі - майно), що розміщене за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 31 та перебуває на балансі Університету Державної фіскальної служби України, .

Прокурор вказує, що у період з 24.04.2018 по 23.10.2018 у орендаря утворилася заборгованість з орендної плати перед Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Київській області у сумі - 82265,81грн. Заборгованість відповідача перед Університетом державної фіскальної служби України за оренду нерухомого майна станом на 31.01.2019 становить 149385,00грн.

Позивачами надсилались претензії на адресу відповідача щодо сплати заборгованості, однак відповіді від відповідача не надходило, заборгованість не сплачена.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов`язку щодо здійснення оплати орендної плати, а також можливість розірвання договору у випадку передбаченому чинним законодавством України.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до положень ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.1 ст. 284 ГК України, істотними умовами договору оренди є зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Відповідно до чч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Законом України «Про оренду державного та комунального майна», норми якого є спеціальними, зважаючи на право власності на обєкт оренди, визначені аналогічні положення.

Так, ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідач визнає заборгованість за договором щодо сплати орендної плати.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, позовні вимоги прокурора щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 231650,81грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на відсутність підстав для представництва прокурором Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області та Університету Державної фіскальної служби України не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру", на прокуратуру покладаються, зокрема, функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначеним цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

В обґрунтування підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області та Університету Державної фіскальної служби України прокурор зазначає, що в результаті не належного виконання істотних умов договору порушуються державні інтереси, а не звернення позивачів із відповідним позовом до суду свідчить про неналежне здійснення ними захисту інтересів держави в сфері забезпечення наповнення державного бюджету України коштами від оренди державного майна. Власне бездіяльність Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області та Університету Державної фіскальної служби України і є підставою для представництва прокуратурою інтересів держави в суді з метою їх захисту у спорі щодо розірвання договору оренди державного майна.

Щодо вимог позивача про розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2081 від 14.03.2018 суд зазначає наступне.

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (частина перша статті 785 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа.

Верховний Суд в Постанові від 02.05.2018 р. у справі № 925/549/17 дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач посилається на те, що він неодноразово звертався з листами до позивачів про розірвання договору і фактично не користувався приміщенням з кінця квітня 2019 року. На підтвердження відповідачем надані копії листів про розірвання договору, які направлені відповідачем Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області 22.03.2019 та Університету Державної фіскальної служби України 10.05.2019, 208.05.2019.

Згідно з п. 10.10 майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря.

Відповідачем не надано доказів направлення до подання позовної заяви акту приймання-передачі про повернення майна стороні за договором - Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області, або підписання сторонами такого акту.

Позивачем - Університетом Державної фіскальної служби України надана копія заяви відповідача від 11.07.2019, яка свідчить про відсутність належного повернення орендованого майна.

Враховуючи викладене, суд вважає позовна вимога позивача щодо розірвання договору оренди є обгрунтованою та такою що підлягає задоволенню.

Окрім того, враховуючи наявність підстав для розірвання договору оренди, наявні також підстави для повернення орендовано майна балансоутримувачу.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені прокурором у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню прокурору за рахунок відповідача, у розмірі 6082,78грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Бичек Святослави Володимирівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській області (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, 50; ідентифікаційний код 19028107) 82265,81грн заборгованість за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2081 від 14.03.2018.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Бичек Святослави Володимирівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Університету Державної фіскальної служби України (08201, Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31; ідентифікаційний код 40233365) 149385,00грн заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2081 від 14.03.2018.

4. Розірвати договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №2081 від 14.03.2018, укладений між Регіональним відділенням фонду державного майна України по Київській області та фізичною особою-підприємцем Бичек Святославою Володимирівною .

5. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Бичек Святославу Володимирівну ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) повернути державне нерухоме майно - нежитлові приміщення - частину надбудови 2-х 5-ти поверхових навчальних корпусів площею 134,5кв.м. (далі - майно), що розміщене за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 31 , балансоутримувачу - Університету Державної фіскальної служби України (08201, Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31; ідентифікаційний код 40233365).

6. Стягнути з фізичної особи-підприємця Бичек Святослави Володимирівни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бул. Лесі Українки, 27/2; ідентифікаційний код 02909996) 6082,78грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 16.08.2019

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова