ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2354/19

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м.Львів

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про стягнення штрафу 65 785,00 грн.

Суддя Красота О.І.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулася до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" і просить суд стягнути штраф в сумі 65 785,00 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем Правил оформлення перевізних документів, в частині невірного зазначення у накладній маси вантажу, в зв`язку з чим на підставі п.п. 118 та 122 Статуту залізниць України Позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з Відповідача штраф у розмірі 65 785,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

08.07.2019р. Відповідач подав відзив на позов в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що вагон №62550538 за накладною №47043427 було прийнято до перевезення станцією відправлення - Богуславський Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначені у залізничних накладних маса вантажу не була визнана іншою ніж 69700 кг у вагоні №62550538. Вантажовідправником при зважуванні вагона з вантажем було встановлено, що маса вантажу складає 69700 кг.

Відповідач зазначає, що здійснював зважування завантаженого вагону у відповідності до встановлених законодавством вимог на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправдивих даних щодо маси вантажу в залізничній накладній є неможливим.

Також Відповідач вказує на те, що комерційний акт складено неналежним чином, як вбачається зі комерційного акту №350002/147 від 15.12.2018р. його підписано начальником станції ОСОБА_1 , агентом комерційним ОСОБА_2 та приймальником поїздів ОСОБА_3 . Проте, в порушення вимог п.10 Правил складання актів, вказаний комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи).

Крім того, Відповідач 08.07.2019р. подав заяву про зменшення розміру штрафу та просить суд у разі встановлення факту невірного зазначення Відповідачем у накладній №47043427 маси вантажу за спірним перевезенням та задоволення позову застосувати ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, ст.233 Господарського кодексу України та зменшити суму штрафу з 65 785,00 грн. до 13 157,00 грн.

Заява обгрунтована тим, що заявлений Позивачем штраф не має компенсаторного характеру, проте є додатковим засобом отримання прибутку. Відповідачем за накладною №47043427 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу, вказану в перевізному документі. Залізниця фактично отримала надлишкову плату залізничного тарифу, будь-яких збитків внаслідок того, що відповідачем було зазначено невірна маса вантажу у залізничній накладній, Позивач не зазнав. Відповідач звертає увагу суду на стратегічну та соціальну значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, є містоутворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області.

Також 08.07.2019р. Відповідач подав заяву та просить суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2019р. в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

22.07.2019р. Позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів Відповідача та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, а підставою для матеріальної відповідальності є саме комерційний акт.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018р. згідно з накладною 47043427 (а.с.13), зі станції Богуславський Придніпровської залізниці Відповідачем на станцію Бурштин Львівської залізниці було відправлено вагон № 62550538 з вантажем - вугіль кам`яний марки г - газовий.

Згідно накладної №47043427 (а.с.13) в графі 4 "Одержувач" вказано: ДТЕК Бурштинська ТЕС.

На станції Здолбунів Львівської залізниці за результатами переважування вантажу встановлено, що маса вантажу зазначена в накладній не відповідає дісній масі вантажу встановленій при комісійному зважуванні, а саме: у вагоні №62550538 згідно накладної маса вантажу визначена відправником становить тара - 24600 кг, нетто - 69700 кг, проте фактично виявилося брутто - 95350 кг, тара - 24600, нетто - 70750 кг, що становить більше на 1050 кг. та вантажопідйомності вагона на 750 кг, що загрожує безпеці руху поїздів згідно ПТЄ розділ 15, п.15.27, дані обставини засвідчені Комерційним актом №350002/147/174 (а.с.11).

Надлишок вантажу масою 2030 кг із вагона №62550538 перевантажено у вагон №65380362 та згідно досилочної накладної №36402741 (а.с.10) відправлено на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці, даний факт підтверджується Актами загальної форми №574 від 18.12.2018р. та №578 від 18.12.2018р. (а.с.14-16).

Надлишок вантажу масою 2030 кг видано вантажоодержувачу 23.12.2018р., про що свідчить відмітка (календарний штемпель) у графі 52 досилочної накладної №36402741.

У накладній маса вантажу у вагонах визначена відправником у порядку п.5 Правил приймання вантажів до перевезення. Тобто Відповідачем при відправці невірно зазначено масу вантажу у накладній.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, Позивач на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України вбачає підстави для стягнення з Відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу, розмір якого становить 65785,00 грн., що і є причиною спору.

Приймаючи рішення, господарський суд виходив з наступних підстав.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 року (далі - Статут залізниць України), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції (пп. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (пп. 1, 2 п. 24 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (пп. 4 п. 52 Статуту залізниць України).

Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 861/5082, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення (далі-Правила).

Відповідно до пункту 5 Правил загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N 279 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 23.04.2004 за N 527/9126.

Визначення маси спірного вантажу здійснювалося на 150-ти тонних вагонних електронно-тензометричних вагах станції Здолбунів Львівської залізниці.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442, засіб ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) - засіб вимірювальної техніки, який застосовується для визначення маси вантажу, що перевозиться залізничним транспортом.

Згідно з п.2.3 Інструкції якщо ЗВВТ відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, вони беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, який оформлює технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки, у технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку.

Позивачем надано до матеріалів справи копію комерційного акту №350002/147/174 від 15.12.2018р., який підписаний начальником станції, робітниками станції.

Таким чином, зважування вагону №62550538 проводилось з дотриманням вимог встановлених чинним законодавством.

Залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами (стаття 105 Статуту залізниць України).

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт №350002/147/174 від 15.12.2018р., яким засвідчена невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у залізничній накладній №47043427 складений відповідно до вимог, що пред`являються до його складання Правилами складання актів.

Згідно з пунктом 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з пунктом 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли (пункт 122 Статуту залізниць України).

Пунктом 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачаться з матеріалів справи, провізна плата згідно накладної №47043427 становить 13157,00 грн. Таким чином, сума штрафу згідно накладної №47043427 становить 13157,00 грн. х 5 = 65785,00 грн.).

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок, суд вбачає наявність підстав для покладення на Відповідача, як на вантажовідправника, відповідальності за внесення невірних відомостей до перевізних документів. Отже, позовні вимоги про стягнення з Відповідача штрафу в розмірі 65 785,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач просить зменшити розмір штрафу до 13 157,00 грн.

При цьому Відповідач посилається на ст. 233 Господарського кодексу України та ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні приписи містяться і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Слід зазначити, що зменшення розміру санкцій за ст. 233 ГК України є правом, а не обов`язком суду, яке може бути реалізоване при наявності сукупності передбачених в контексті коментованої норми обставин. Відсутність завданих збитків, здійснення відповідачем провізної плати у повному розмірі, стратегічна та соціальна значущість підприємства, яке вносить значний вклад в забезпечення енергонезалежності та енергобезпеки України, сталого функціонування енергетичної системи України, те, що відповідач є містоутворювачем та бюджетоутворювачем м. Павлограда, інвестує соціальні програми та проекти у Дніпропетровській області, не може слугувати підставою зменшення розміру санкцій.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому, зазначений штраф, відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Наведене узгоджується з позицією Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 у справі №914/2339/17.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.23, 24, 52, 105, 118, 122 Статуту залізниць України, ст.307 Господарського кодексу України, 920 Цивільного кодексу України, ст. ст.123, 129, 232-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.Соборна, 76; код 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; код 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м.Львів, вул.Гоголя, 1, код 40081195) штраф у розмірі 65 785,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

06.08.2019р.

Повне рішення складено 06.08.2019