ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" серпня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/3355/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Куліковій А.І.

розглянувши скаргу (вх. № 15037) боржника на дії приватного виконавця м. Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича по справі

за позовом Державного підприємства "НЕК "Укренерго", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера", м. Харків
про за участю: стягнення 2472783,60 грн.
представника стягувача - Буряк О.М., за довіреністю від 02.04.2019 року; Грачов Є.О. на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 26.12.2018 року та довіреності від 28.12.2018 року.

представника боржника (заявника) - не з`явився;

представника приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича - Шморгун Р.М., за довіреністю від 30.07.2019 року;

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" про стягнення збитків у розмірі 2472783,60 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.04.2019 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" кошти у розмірі 1689274,31 грн., 426779,56 грн. пені, 356729,73 грн. штрафу та 37091,76 грн. судового збору.

14.05.2019 року на виконання вищезазначеного рішення видано відповідний наказ.

06.06.2019 року на адресу господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" надійшла апеляційна скарга на рішення суду від 17.04.2019 року.

10.06.2019 року справу № 922/3355/18 було направлено до Східного апеляційного господарського суду для розгляду вищезазначеної апеляційної скарги.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 20.06.2019 року від боржника надійшла скарга на дії приватного виконавця м. Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" повернуто без розгляду.

23.07.2019 року справу № 922/3355/18 повернуто до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2019 року скаргу боржника на дії приватного виконавця м. Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2019 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 02.08.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Д`яченко Є.С. надав пояснення (вх. № 18562) стосовно скарги, в якій заперечує проти скарги та просить суд в її задоволенні відмовити.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 05.08.2019 року представник стягувача надав пояснення (вх. № 18677).

Представник стягувача в судовому засіданні 05.08.2019 року проти скарги заперечував, зазначив про те, що приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження в межах, наданих останньому повноважень на підставі поданої стягувачем заяви із зазначенням банківських рахунків боржника у місті Києві.

Представник приватного виконавця м. Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича в судовому засіданні 05.08.2019 року проти скарги заперечував, просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник боржника в судове засідання 05.08.2019 року не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи те, що судом було здійснено заходи для повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду скарги, суд дійшов висновку, що неявка боржника в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Суд, розглянувши скаргу на дії приватного виконавця м. Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича, зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі поданої представником стягувача від 27.05.2019 року заяви про примусове виконання та відкриття виконавчого провадження згідно наказу господарського суду Харківської області від 14.05.2019 року по справі № 922/3355/18, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.05.2019 року.

Крім того, 28.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника, зокрема на рахунках, відкритих у ПАТ «Державний ощадний банк України». АТ «Банк Альянс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Також, 28.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника.

Боржник із вищезазначеними постановами, прийнятими приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченком Євгенієм Станіславовичем не погоджується, вважає їх такими, що винесені з порушенням вимог законодавства, у зв'язку з чим дії приватного виконавця є не неправомірними, а постанови такими, що підлягають скасуванню.

Так, боржник вказує на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу по справі № 922/3355/18 було винесено приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва, в той час, як боржник - ТОВ «Альвера» зареєстровано у місті Харків.

Боржник у своїй скарзі посилається на те, що ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

У зв'язку з наведеним, боржник вважає, що у приватного виконавця не було повноважень на відкриття виконавчого провадження, оскільки докази того, що у ТОВ «Альвера» наявне майно у місті Києві чи грошові кошти на рахунках, відкритих у банках міста Києва в матеріалах виконавчого провадження відсутні, в той час, як місце реєстрації боржника є місто Харків.

Враховуючи вищенаведене, боржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд:

-Дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59221884 від 28.05.2019 року визнати неправомірними;

-Визнати незаконною та зобов'язати приватного виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича скасувати постанову від 28.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59221884;

-Дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ВП № 59221884 від 28.05.2019 року визнати неправомірними;

-Визнати незаконною та зобов'язати приватного виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича скасувати постанову від 28.05.2019 року про арешт коштів боржника ВП № 59221884;

-Дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича щодо винесення постанови про звернення стягнення на майно (кошти) боржника ВП № 59221884 від 28.05.2019 року визнати неправомірними;

-Визнати незаконною та зобов'язати приватного виконавчого округу міста Києва Д`яченка Євгенія Станіславовича скасувати постанову від 28.05.2019 року про звернення стягнення на майно (кошти) боржника ВП № 59221884.

Приватний виконавець Д`яченко Євгеній Станіславович проти скарги заперечує, посилаючись на те, що останній діяв у межах, наданих йому повноважень, а саме відкрив виконавче провадження на підставі заяви стягувача із зазначенням банківських рахунків боржника у місті Києві.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Частиною 6 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

З матеріалів справи вбачається, що приватний виконавець Д`яченко Євгеній Станіславович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Аналіз вищенаведених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що приватний виконавець має право прийняти до виконання виконавчий документ, в тому числі, за місцем знаходження майна боржника, а також вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на кошти боржника на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч. 3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, у заяві ДП "НЕК Укренерго" про примусове виконання рішення, яка була отримана приватним виконавцем 28.05.2019 року, було зазначено, що у боржника відкриті рахунки у банках, в тому числі в банківських установах з реєстрацією в місті Києві, на яких наявні грошові кошти, зокрема в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк", АТ "Банк Альянс" та АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

На виконання положень ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченко Є.С. 28.05.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, 28.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Д`яченко Є.С. винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої були арештовані грошові кошти на рахунках боржника в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк", АТ "Банк Альянс" та АТ "Райффайзен Банк Аваль"

Наявність у боржника рахунків в банках, в тому числі у місті Києві, підтверджується інформацією наданою Державною фіскальною службою України у відповіді на запит №58023002 від 28.05.2019 року щодо номерів рахунків, відкритих ТОВ "Альвера" (код 40051679).

Також, те що боржник має рахунки в банківських установах підтверджується наданими приватним виконавцем платіжними дорученнями про списання коштів згідно примусового виконання наказу по справі № 922/3187/18 з банківського рахунку № 55 у АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідно до частини 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду №905/3542/15 від 10.09.2018, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об'єктом права власності внаслідок юридичної фікції, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Відкинути цю юридичну фікцію означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також у Законі України «Про виконавче провадження», у якому йдеться про «кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках».

Грошові кошти, в розумінні глави 13 Цивільного кодексу України, є майном.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Наведені вище норми, свідчать про те, що грошові кошти у безготівковій формі, акумульовані на рахунках, відкритих суб'єкту, є власним майном такого суб'єкту, на яке можливо звернення стягнення в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

При визначенні місцезнаходження такого виду майна, як безготівкові кошти, слід приймати до уваги місце їх обліку, тобто місцезнаходження банку, в якому відритий відповідний рахунок.

Матеріалами скарги підтверджено наявність у ТОВ "Альвера" відкритих рахунків у банківських установах міста Києва.

Крім того, на підтвердження правомірності своїх дій щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням відкритих рахунків боржника, приватним виконавцем було надано лист Міністерства юстиції України, в якому роз`яснено, що виходячи з положень чинного законодавства приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Також у зазначеному листі було зазначено, що виходячи з положень частини першої статті 179, статті 177 ЦК України, одним із різновидів майна є гроші, та згідно з частиною другою ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчим документом звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

З огляду на викладене, приватний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження із дотриманням вимог ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому окрузі міста Київ, тому суд вважає дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Д`яченко Є.С. щодо відкриття виконавчого провадження правомірними.

Щодо винесення приватним виконавцем Д`яченко Є.С. постанови про арешт коштів боржника від 28.05.2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

В даному випадку, постанову про арешт коштів боржника від 28.05.2019 року було винесено приватним виконавцем на підставі інформації, отриманої на запит із Державної фіскальної служби України, відповідно до якої у боржника були відкриті рахунки, зокрема у банківських установах міста Києва, тобто приватний виконавець Д`яченко Є.С. діяв у межах наданих йому повноважень

Враховуючи вищенаведені обставини, а також приймаючи до уваги те, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Д`яченко Є.С. діяв у межах, наданих йому повноважень, як під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу по справі № 922/3355/18, так і під час винесення постанови про арешт коштів боржника, оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність відкритих банківських рахунків у ТОВ "Альвера" у банківських установах міста Києва, суд дійшов висновку, що скарга боржника не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 233-235, 343 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги (вх. № 15037) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альвера" на дії приватного виконавця м. Києва Д`яченко Євгенія Станіславовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала підлягає оскарженню, в порядку, передбаченому ст.ст. 255-256 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу підписано 07.08.2019 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/3355/18