ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.08.2019 Справа № 920/153/18
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу №920/153/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі», м. Суми

до відповідача Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Приватного акціонерного товариства «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»», м. Суми

про визнання рішення недійсним,

за участю представників:

позивача - Сілкіна А.В. (довіреність № 10 від 17.01.2018);

відповідача - Нагорний О.П. (довіреність № 4 від 09.02.2018)

третьої особи - Кисіль А.В. (ордер серії СМ № 93-2019 від 15.07.2019)

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить суд визнати рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19 від 26.12.2017 у справі № 02-06/14-2016 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу» недійсним, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти вимог позивача заперечує, прийняте ним рішення вважає законним та обґрунтованим, просить суд відмовити у задоволенні позову.

04.04.2018 позивач подав до суду відповідь на відзив № 113, наполягає на задоволенні позову.

24.04.2018 відповідач подав до суду заперечення № 03-08/629, наполягає на відсутності підстав для задоволення позову.

Позивачем було подане до суду клопотання № 114 від 04.04.2018 про призначення у справі судової комплексної інженерно-технічної та лінгвістичної експертизи.

Відповідач проти призначення у справі експертизи заперечував, про що подав відповідне письмове заперечення № 03-08/630 від 23.04.2018.

У підготовчому засіданні 10.05.2018 представником позивача було заявлено усне клопотання про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»».

Судовою ухвалою від 10.05.2018 було задоволено усне клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третьої особи; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»»; частково задоволено клопотання позивача про призначення у справі судової комплексної інженерно-технічної та лінгвістичної експертизи; призначено у справі судову інженерно-технічну експертизу, в іншому - відмовлено; поставлено перед експертом наступне питання: Чи дійсно в конструкції станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1 значно менше внутрішнього підкапотного простору, через що ускладнений вільний доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції, ніж в конструкції станції компресорної азотної пересувної ПАКС-250?

Згідно з супровідним листом від 30.05.2019 № 19769/689227.06.2019 від експертної установи до суду надійшов складений 06.05.2019 висновок експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно-технічної експертизи №19769/6892.

Ухвалою суду від 02.07.2019 провадження у справі № 920/153/18 поновлено, підготовче засідання призначено на 06.08.2019, запропоновано сторонам подати правову позицію стосовно предмета спору з огляду на висновок судового експерта.

Позивач 06.08.2019 направив на адресу суду заяву, у якій з огляду на висновки експерта підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у поданому 06.08.2019 до суду пояснення заперечує проти суті позову та просить суд відмовити у його задоволенні.

У підготовчому засіданні 06.08.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та розгляд справи №920/153/18 по суті у даному засіданні за спільною письмовою згодою позивача, відповідача та третьої особи, із занесенням зазначеної ухвали до протоколу судового засідання згідно з ч. 5 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у вступному слові при розгляді справи по суті позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у вступному слові підтримав поданий ним відзив на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову.

У ході судового засідання судом були встановлені обставини справи, досліджено докази, надані сторонами на підтвердження своїх позицій по суті спору, а також вчинено інші необхідні дії, встановлені Главою 6 «Розгляд справи по суті» Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

У квітні 2016 року Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, далі - ПАТ «Укргазвидобування», Замовник) було проведено процедуру електронних торгів з предметом закупівлі «Автомобілі спеціальної призначеності (станція компресорна азотна пересувна ПАКС-250 або аналог)» у кількості 2 шт. (дата аукціону: 20.04.2016; № закупівлі 16Т-213; ідентифікатор закупівлі: UA-2016-04-06-000124-с).

Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій учасниками зазначеної процедури закупівлі виступили: АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Головкомпресормаш-Сервіс»; ТОВ «Сенсі»; Товариство з обмеженою відповідальністю «Техкомплект».

Відповідно до документів тендерних пропозицій цих учасників, розміщених у вільному доступі у електронній системі закупівель «Prozorro», встановлено, що ТОВ «Сенсі» та ТОВ «Техкомплект», у якого укладено дилерський договір від 03.04.2016 № 030416 з ТОВ «Сенсі», для участі у процедурі закупівлі пропонували пересувну азотну компресорну станцію ПАКС-250.

АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» для участі у процедурі закупівлі запропоновано аналог - станцію компресорну СДА-10/250П У1. ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс», у якого укладено дилерський договір від 08.01.2014 №18/2014 з АТ «НВАТ «ВДНІкомпресормаш», запропоновано станцію компресорну азотну пересувну СДА-10/250 У1 виробництва АТ «НВАТ «ВНДІкпмппесормаш».

За результатом розгляду тендерних пропозицій ПАТ «Укргазвидобування» послідовно було відхилено пропозиції ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс» (протокол відхилення пропозицій учасників електронних торгів № 16Т-213 від 28.04.2016), АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» (протокол відхилення пропозицій учасників електронних торгів № 16Т-213 від 10.05.2016) та ТОВ «Сенсі» (протокол відхилення пропозицій учасників електронних торгів № 16Т-213 від 12.05.2016), оскільки пропозиції цих учасників не відповідають технічним вимогам до предмета закупівлі та вимогам до кваліфікації учасників.

Процедуру закупівлі Замовником було відмінено з підстави - «відсутнє фінансування чи втрата потреби у закупівлі товарів, робіт і послуг» (протокол відміни процедури закупівлі електронних торгів № 16Т-213 від 07.06.2016).

У додатку № 2 до документації конкурсних торгів ПАТ «Укргазвидобування» визначено технічні вимоги і якісні характеристики продукції, яку має намір придбати Замовник.

Судом встановлено, що під час проведення процедури закупівлі ТОВ «Сенсі» надіслало на адресу ПАТ «Укргазвидобування» лист від 22.04.2016 № 201, у якому зазначено що як учасник кваліфікаційної процедури електронних торгів № 16Т-213 (ідентифікатор закупівлі UA-2016-04-06-000124-с), доводить до відома ПАТ «Укргазвидобування» інформацію, засновану на аналізі технічної кваліфікаційної пропозиції Учасників: виробника СДА-10/250 У1 AT «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» та їх представника - дилера ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс», зокрема про те, що технічними спеціалістами ТОВ «Сенсі» виявлено, що надана технічна кваліфікаційна пропозиція вищезгаданих учасників не відповідає дійсності та неповна, і не відображає всю необхідну технічну інформацію перед комітетом з конкурсних торгів ПАТ «Укргазвидобування». Також у цьому листі зазначено, що наведений ТОВ «Сенсі» порівняльний аналіз засновано на кваліфікаційних технічних пропозиціях, які знаходяться у вільному доступі в мережі системи державних закупівель «Prozorro».

У додатку 1 до листа ТОВ «Сенсі» від 22.04.2016 № 201 (далі - Лист) наведено

порівняльну таблицю із зазначенням основних технічних характеристик аналога продукції, що закуповується ПАТ «Укргазвидобування», - виробника СДА-10/250 У1 AT «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» та його представника - дилера ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс». Порівняльна таблиця містить стовпчики: найменування продукції, яка заявлена Замовником, повна її характеристика; найменування продукції, яка заявлена учасниками AT «НВАТ «ВНДІкомпресормаш», ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс», повна її характеристика; примітка цих учасників щодо відповідності запропонованої ними продукції вимогам Замовника; примітка ТОВ «Сенсі» з результатами проведеного ним технічного аналізу та висновками щодо відповідності запропонованої AT «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» та ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс» продукції вимогам Замовника.

Зокрема, у додатку № 1 до Листа зазначено наступне:

1) у конструкції СДА-10/250 значно менше внутрішнього підкапотного простору, ускладнений вільний доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції (стор. 1 додатку № 1 до Листа);

2) присутній ризик потрапляння парів масла з гвинтового компресору до дорогих азотних газорозподільних мембран та виходу їх з ладу (cтop. 2 додатку № 1 до Листа);

3) W-образний компресор менш збалансований в порівнянні з горизонтальним - опозитним компресором (стор. 2 додатку № 1 до Листа);

4) вказана учасником температура стисненого середовища, кінцева, - 373 (70) К (°С) не відповідає технічному завданню ПАТ «Укргазвидобування» (стор. 3 додатку № 1 до Листа);

5) ТОВ «Сенсі» зазначає, що інформація про споживчу потужність станції (а саме, не більше 260 (353) кВт (к.с.), як зазначено учасником) можливо є недостовірною, та вказує на те, що для зрівняльної характеристики потужність та марки обох приводів необхідно запросити у виробника (стор. 3 додатку № 1 до Листа);

6) не зрозумілою є перевага, про яку зазначає учасник, габарит станції по ширині знаходиться у транспортному габариті (стор. 4 додатку № 1 до Листа);

7) при необхідності використання тільки технічного повітря «після четвертої ступені стиснення під тиском близько 36-38 кГс/см2» у випадку з СДА-10/250 У1 після гвинтового компресора тиск повітря тільки «близько 12 кГс/см2», що нижче більш ніж в 2 рази (стор. 6 додатку № 1 до Листа);

8) інформація про те, що інертна суміш дотискається у четвертій, п`ятій і шостій ступенях, не відповідає дійсності. В наявності: 1-ша ступінь - гвинтовий компресор та 3 ступені W-образного поршневого 3-хступеневого компресору - всього 4 ступені, а не 6 (стор. 6 додатку № 1 до Листа);

9) загальна ємність паливних баків СДА-10/250 У1 - 850 л, що на 250 л менше, ніж вимагає Замовник. Ця станція, маючи 2 привідних дизеля, не може експлуатуватися 8 годин без дозаправки (стор. 7 додатку № 1 до Листа);

10) згідно з технічними вимогами Замовника до продукції, в системі змащення дизеля і компресора використовується один тип оливи, що забезпечує пуск станції (без попереднього підігріву) при температурі - 30 °С. ТОВ «Сенсі» стверджує, що різниця температури запуску в зимовий період без підігріву на 20 °С (стор. 7 додатку № 1 до Листа).

АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» звернулося до територіального відділення із заявою про захист своїх інтересів як виробник товару (станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1), щодо якого поширювалася, на думку заявника, неправдива інформація.

За результатом розгляду заяви публічного акціонерного товариства «Науково- виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш» від 06.06.2016 № 04/09-009347, із додатковими поясненнями, наданими листом від 24.10.2016 № 04/09-018863, розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 28.10.2016 № 34 розпочато розгляд справи № 02-06/14-2016 за ознаками порушення ТОВ «Сенсі» законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченого статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей щодо товарів суб`єкта господарювання, які могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Зважаючи на те, що службовці відповідача не мають спеціальних

знань у галузі техніки (зокрема, у сфері функціонування, технічних, технологічних та

експлуатаційних характеристик станцій компресорних азотних пересувних), на підставі статті 43 Закону України «Про захист економічної конкуренції», розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 06.04.2017 № 5 призначено експертизу щодо правдивості тверджень ТОВ «Сенсі», викладених у Листі, про технічні, технологічні та експлуатаційні характеристики станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1. Проведення експертизи доручено призначеним експертам кафедри прикладної гідроаеромеханіки і механотроніки Механіко-машинобудівного інституту Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського».

За результатом проведеної експертизи Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» із супровідним листом від 18.04.2017 № 1200/377 надав експертний висновок у формі відповідей на питання, перелік яких зазначено у розпорядженні про призначення експертизи, стосовно станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1 виробництва АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш».

У зв`язку з тим, що позивачем при розгляді справи № 02-06/14-2016 було заявлено про тісну співпрацю Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» та АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» в частині обладнання лабораторії кафедри прикладної гідроаеромеханіки і механотроніки та висловлено з цього приводу припущення в упередженості та необ`єктивності при проведенні експертизи, на підставі пункту 2.8 Порядку забезпечення проведення експертизи під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 16.01.2013 № 21-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.02.2013 за № 222/22754, розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 13.09.2017 № 40 було призначено повторну експертизу щодо правдивості тверджень ТОВ

«Сенсі» про технічні, технологічні та експлуатаційні характеристики станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1, проведення якої доручено призначеним експертам кафедри процесів і обладнання механічної та фізико-технічної обробки Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського.

За результатом проведеної повторної експертизи Кременчуцький національний

університет ім. М.Остроградського із супровідним листом від 09.11.2017 № 54-10/1484 надав експертний висновок у формі відповідей на питання, доставлені територіальним відділенням, щодо технічних характеристик станції компресорної азотної, пересувної СДА-10/250 У1 виробництва АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш».

Висновки експерта Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. І.Сікорського» (першого експертного висновку) та експерта Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського (повторного експертного висновку) щодо технічних, технологічних та експлуатаційних характеристик станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1, а також аналіз правдивості тверджень ТОВ «Сенсі», викладених у Листі, були покладені відповідачем в основу оскаржуваного рішення.

Зокрема, у згаданому рішенні зазначено, що ТОВ «Сенсі» стверджує, що у конструкції СДА-10/250 значно менше внутрішнього підкапотного простору, ускладнений вільний доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції (стор. 1 додатку № 1 до Листа).

Відповідно до першого експертного висновку «конструкція станції СДА-10/250 У 1 дозволяє здійснювати її обслуговування в умовах місця експлуатації, без демонтажу контейнеру та застосування підйомних механізмів. Таким чином, об`єм внутрішнього підкапотного простору не впливає на доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції» (мова оригіналу).

У повторному експертному висновку вказано, що для обслуговування станції не потрібні будь-які роботи, пов`язані з застосуванням підйомних механізмів, стаціонарного обладнання тощо, доступ до фільтрів та швидкозношувальних частин не ускладнений. При цьому експерт робить висновок, що «зв`язку з обсягом підкапотного простору немає».

Відтак відповідачем зроблено висновок, що твердження ТОВ «Сенсі», викладене на стор. 1 додатку № 1 Листа, про те, що у конструкції СДА-10/250 ускладнений вільний доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції, є неправдивим.

Також з оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач на підставі першого та другого експертних висновків вирішив, що твердження ТОВ «Сенсі» стосовно недостовірності інформації про споживчу потужність станції (а саме не більше 260 (353) кВт (к.с.), як зазначено ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс») також є неправдивим.

Отже, відповідач в оскаржуваному рішенні з урахуванням наявних експертних висновків, визнав встановленими факти того, що листом ТОВ «Сенсі» повідомило Замовнику такі неправдиві відомості про технічні, експлуатаційні та функціональні характеристики станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250У1 виробництва АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш»: 1) у конструкції СДА-10/250 ускладнений вільний доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції; 2) можливе надання учасником недостовірної інформації про споживчу потужність

станції.

Також відповідач у своєму рішенні зазначив, що ТОВ «Сенсі», яке не має доступу до технічної документації станції СДА-10/250 У1, направивши Замовнику Лист з порівняльним аналізом технічних характеристик станцій компресорних ПАКС-250 та СДА-10/250 У1 та твердженнями, що стосуються технічних і функціональних характеристик останньої, усвідомлювало той факт, що твердження, викладені у цьому Листі, можуть бути неправдивими.

Таким чином, дії ТОВ «Сенсі», які полягають у поширенні неправдивих відомостей про товар (а саме щодо станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1), виробником якого є АТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш», шляхом надсилання до ПАТ «Укргазвидобування» листа від 22.04.2016 № 201 (з додатком), кваліфіковані відповідачем як порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбачене статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення у будь-якій формі неправдивих відомостей щодо товарів суб`єкта господарювання, які могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

За результатом розгляду справи № 02-6/14-2016 відповідач постановив рішення № 19 від 26.12.2017, у якому визнав, що дії товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» (м. Суми, ідентифікаційний код - 21111749), які полягають у поширенні неправдивих відомостей про товар (а саме, станцію компресорну азотну пересувну СДА-10/250 У1), виробником якого є приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш», шляхом надсилання до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» листа від 22.04.2016 № 201 (з додатком), є порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 8 Закону України «Про

захист від недобросовісної конкуренції», у вигляді поширення у будь-якій формі

неправдивих відомостей щодо товарів суб`єкта господарювання, які могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання; зобов`язав товариство з обмеженою відповідальністю «Сенсі» (м. Суми, ідентифікаційний код - 21111749) у місячний строк з дня одержання рішення припинити порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, шляхом спростування поширених ним у листі від 22.04.2016 № 201 (з додатком) неправдивих відомостей про станцію компресорну азотну пересувну СДА-10/250 У1, виробником якої є приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче акціонерне товариство «ВНДІкомпресормаш», у вигляді направлення публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» відповідного листа із спростуванням; про вжиті заходи повідомити Сумське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України. Також вказаним рішенням відповідач наклав на позивача штраф у розмірі 68000,00 грн. та роз`яснив порядок його оскарження.

Позивач наданим йому правом скористався та оскаржив до господарського суду рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19 від 26.12.2017 у справі № 02-06/14-2016 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу».

Позов обґрунтований тим, що на думку позивача, в оскаржуваному рішенні №19 відповідачем не з`ясовано та не доведено усі обставини, які мають значення для справи, висновки щодо кваліфікації дій позивача не відповідають фактичним обставинам і зроблені в результаті неправильного застосування відповідачем норм матеріального і процесуального права, а тому є підстави для визнання рішення відповідача недійсним. Крім того, позивач зазначає, що при прийнятті вищезазначеного рішення відповідач не взяв до уваги доводи позивача щодо лінгвістичного значення висловлювань останнього та відповідного лінгвістичного висновку з цього питання.

Відповідач не погоджується з позовними вимогами та вважає прийняте ним рішення законним і обґрунтованими.

Суд погоджується з позицією відповідача з огляду на наступне.

Згідно із статтею 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до приписів частини 2 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання.

Частиною першою статті 60 вищевказаного Закону визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

У відповідності з положеннями пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» у застосуванні згаданого припису ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а також ч. 2 ст. 47 цього Закону господарським судам слід враховувати, що за цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено. Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів. Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Оскаржуване рішення було отримане позивачем 04.01.2018, даний позов надійшов до господарського суду 02.03.2018, тобто у встановлений законодавством для його оскарження строк.

Як вбачається із змісту п. 1 оскаржуваного рішення відповідача, дії позивача були визнані порушенням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, передбаченим статтею 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» у вигляді поширення позивачем неправдивих відомостей про товар, виробником якого є третя особа.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, у тому числі щодо його товарів, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Суд зазначає, що у відповідності з положеннями ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Саме для з`ясування питань доведеності чи недоведеності обставин, що мали значення для справи № 02-06/14-2016, що розглядалась відповідачем, судом при розгляді даної судової справи за клопотанням позивача у справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи дійсно в конструкції станції компресорної азотної пересувної СДА-10/250 У1 значно менше внутрішнього підкапотного простору, через що ускладнений вільний доступ до обладнання, вузлів і деталей всієї станції, ніж в конструкції станції компресорної азотної пересувної ПАКС-250?

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно-технічної експертизи № 19769/6892 за матеріалами справи №920/153/18, складеного 06.05.2019, визначення кількісних характеристик наявного вільного підкапотного простору кожної станції з технічної точки зору не представляється можливим з причин наведених у дослідницькій частині висновку. Пересувна азотна компресорна станція ПАКС-250 з технічної точки зору у порівнянні зі станцією самохідною дизельною азотною СДА-10/250 У1 з урахуванням функційно-ергономічного аналізування ергономічних властивостей (характеристик) системи «оператор - техніка - середовище» має помітну перевагу у процесі виконанні операцій технічного обслуговування компресорної станції в частині більш раціонального та збалансованого об`ємно-просторового конструкційного компонування (архітектоніки форми) пристроїв, механізмів та агрегатів підкапотного

простору, зручності розташування обслуговуваних елементів, відсутності необхідності оператору перебувати у незручній статичній робочій позі протягом часу виконання операцій.

При цьому, як вбачається з дослідної частини експертного висновку (стор. 26-27 висновку), експертною оцінкою станції СДА-10/250 встановлено наступне:

- доступ до внутрішнього простору контейнера здійснюється через проєми, що розташовані по периметру з усіх боків та закриваються панелями ролетного типу (див.фото, креслення);

- станція укомплектована з`ємною драбиною (поз. 2 специфікації) для зручності доступу до внутрішнього простору контейнера, що розташований на висоті приблизно 120 см;

- з правого боку (по ходу автомобіля) контейнера при відкритих панелях доступ до внутрішнього простору практично не можливий - перекривається щільно зкомпонованими шафою електроустаткування КВПіА (поз. 40 специфікації), радіатором системи охолодження ВКУ (поз. 10 специфікації), радіатором системи охолодження ГЖУ (поз. 11 специфікації), приводним дизельним агрегатом поршневого компресора (поз. 17 специфікації);

- доступ до вологомасловідокремлювача І ступеня (поз. 15 специфікації) та установки фільтрів (поз. 20 специфікації) значно ускладнено, так як вони розташовані з правого боку у передній частині контейнера;

- доступ до внутрішнього простору найбільш зручний з лівого боку (по ходу автомобіля) в районі розташування колектору ВМО (поз. 22 специфікації), однак необхідно буде його переступати (висота приблизно 30 см) (див. фото, креслення);

- перебування оператора в середині компресора можливе в районі розташування системи охолодження ПКУ (поз. 11 специфікації), однак воно буде не зовсім зручним через розташування у цьому просторі на різній висоті та під різними кутами технологічних трубопроводів (див. фото, креслення);

- доступ до вузлів та елементів дизельного приводу ВКУ (поз. 5 специфікації), гвинтового компресора (поз. 14 специфікації) та системи охолодження (поз. 10 специфікації) ускладнений через конструктивне розташування гідроприводу (поз. 13 специфікації), його ремінної передачі, що розміщенні у просторі між гідроприводом та дизельним двигуном, наявними технологічними трубопроводами та шлангами, що перешкоджають зосередженню вільного простору у місцевій локації (див. фото, креслення);

- доступ до обслуговуваних елементів поршневого компресора та його дизельного приводу можливий через проєми у тильній частині контейнера, при цьому більшість операцій може проводитись коли оператор перебуватиме ззовні контейнера на драбині або спеціальній площадці (див. фото, креслення);

- системи, агрегати та вузли компресорної станції у контейнері конструктивно зкомпоновані та зосереджені у просторі не вище середнього зросту людини, загалом переважна більшість вільного підкапотного простору локалізована вище росту людини, що не зовсім раціонально та ефективно може використовуватись (див. фото, креслення).

Суд, оцінивши у порядку ст. ст. 86, 104 ГПК України висновок експертизи, доходить висновку, що припущення позивача, викладені ним у листі № 201 від 22.04.2016, направленому на адресу ПАТ «Укргазвидобування» щодо наявності у конструкції СДА-10/250 меншого внутрішнього підкапотного простору, ускладненого вільного доступу до обладнання, вузлів і деталей всієї станції, не є неправдивим.

Відтак висновок відповідача, викладений у пункті 1 оскаржуваного рішення №19 від 26.12.2017, щодо вчинення позивачем дій, спрямованих на поширення неправдиво інформації щодо товарів іншого суб`єкта господарювання (у даному спорі відповідача) є хибним.

Щодо припущення позивача стосовно можливого надання недостовірної інформації відповідачем у технічній кваліфікаційній документації підчас проведення електронних торгів № 16Т-23 (ідентифікатор закупівлі UА-2016-04-06-000124-с) в частині зазначення споживчої потужності станції СДА-10/250 У1 АТ «НВАТ ВНДІкомпресормаш», яке також покладено відповідачем в основу визнання відповідних дій позивача порушенням, передбаченим ст. 8 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», суд зазначає наступне.

Як вбачається із змісту додатку 1 до листа позивача № 201 від 22.04.2016, останній припускає, що відповідач може надавати недостовірну інформацію (для підтвердження якої необхідно запрошувати відповідні відомості у виробника) стосовно потужності станції СДА-10/250 У1 АТ «НВАТ ВНДІкомпресормаш».

Відповідачем в оскаржуваному рішенні вказане припущення позивача кваліфіковано як неправдиві відомості про технічні, експлуатаційні та функціональні характеристики компресорної азотної пересувної станції.

У той же час, з лінгвістичного висновку, складеного кандидатом філологічних наук, доцентом кафедри журналістики філології, заступником директора ННІБТ «УАБС» А.Г.Яровою 19.12.2017, наявного у матеріалах даної справи вбачається, що синтаксична конструкція «Можливе надання недостовірної інформації (для зрівняння характеристики потужність та марки обох приладів необхідно запросити у виробника)» має суб`єктивно-модальну форму, що засвідчує компонент «можливе». Це модальне слово має значення здогадності, невпевненості. Дане твердження не підтверджує факт об`єктивної дійсності, а є оціночним судженням, ставленням мовця/автора повідомлення до висловленого, що не може бути перевірене на відповідність чи невідповідність дійсності, відтак у таких висловлюваннях некоректно вживати означення «правдиве» (таке, що відповідає дійсності). Також вказана синтаксична конструкція не містить мовних засобів вираження як негативної оцінки, так і поняття «неправдивий».

Таким чином, стверджування відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що припущення позивача щодо можливого надання третьою особою недостовірних відомостей про предмет електронної закупівлі щодо споживчої потужності станції є неправдивою інформацією не відповідає об`єктивній дійсності.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Таким чином, суд доходить висновку, що припущення позивача, висловлені ним у листі № 201 від 22.04.2016, направленому на адресу ПАТ «Укргазвидобування» щодо можливого надання третьою особою недостовірної інформації щодо об`єкта закупівлі, не мають стверджувального характеру, а є лише оціночним судженням, особистим припущенням позивача.

Відтак відповідач, зазначивши в оскаржуваному рішенні про те, що вказані припущення позивача є повідомленням неправдивих відомостей, припустився помилки, допустивши що оціночне судження останнього є ствердженням, яке може завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 78 даного Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі встановлених судом обставин справи та за результатом дослідження доказів, наданих сторонами в обґрунтування їх позицій з предмета спору, суд доходить висновку, що при прийнятті рішення № 19 від 26.12.2017 відповідачем не були доведені обставини, що мали значення для справи, і які покладено в основу прийняття цього рішення, оскільки ці обставини спростовані у ході судового розгляду даної справи. Відтак суд задовольняє позовні вимоги шляхом визнання недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19 від 26.12.2017 у справі № 02-06/14-2016 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу».

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України суд відшкодовує позивачу витрати по сплаті судового збору суд за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 235, 236, 237, 238, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 19 від 26.12.2017 у справі № 02-06/14-2016 «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу».

3. Стягнути з Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (40035,м. Суми, вул. Харківська, 30/; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сенсі» (40022, м. Суми, вул. Тополянська, 9/4; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено 12.08.2019.

Суддя В.Л. Котельницька