ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Справа №914/1881/17

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.С. Скрипчук

М.І. Хабіб,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі ПАТ «Українська залізниця») в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця») за № НЮ-657 від 05.04.2018р. (вх. №01-05/152/18 від 16.10.2018р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. (суддя Н.В. Мороз; повний текст рішення складено 05.12.2017р.)

у справі № 914/1881/17

за позовом: ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»

до відповідача: Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» (надалі ДП «Бродівське лісове господарство»)

про стягнення штрафу у розмірі 51587,10 грн.,

за участю:

від позивача: Гачак І.О. - адвокат (довіреність № Ц/6-63/292-18 від 29.12.2018р.);

від відповідача: Симканич В.В. - адвокат (ордер ЛВ № 089774 від 12.02.2018р.),

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

13.09.2017р. ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ДП «Бродівське лісове господарство» про стягнення з ДП «Бродівське лісове господарство» штрафу у розмірі 51587,10 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. у справі №914/1881/17 (суддя Н.В. Мороз) повністю відмовлено в позові (т. 1, а.с. 222-229).

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 20.01.2016р. між ПАТ «Українська залізниця» в особі в.о. начальника структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та Державним підприємством «Бродівське лісове господарство» укладено договір №Л-ДН-З-1634/ДНМ-3п про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом України послуги. 19.05.2016р. Державним підприємством «Бродівське лісове господарство» відправлено зі станції Броди до станції Захонь вагони №32261406 та №32261372 з вантажем «деревина паливна», код 4401 10 00 00, відправки №549915 та №549923. Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, а судом не встановлено факту переміщення відповідачем через митний кордон України товару (частини товару), заборонених до перевезення, відтак правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Крім того, щодо заявленого відповідачем клопотання про сплив строку позовної давності суд вказав, що у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю заявлених позовних вимог, відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. у справі №914/1881/17, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. Скаржник вважає оскаржуване рішення прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував обставин, встановлених Ужгородським міськрайонним судом у справі № 308/13024/16-г, а саме, що товарна партія за сертифікатом серії ЛВ № 937095 від 18.05.2016р. не відповідає товарній партії, зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати № В-992/1 від 25.10.2016р. Таким чином, партія деревини, на яку був виданий сертифікат серії ЛВ № 937095 від 18.05.2016р. за вказаними геометричними параметрами не відповідає фактично завантаженій у залізничний вагон №32261372. Крім того, товарна партія за сертифікатом серії ЛВ № 937096 від 18.05.2016р. не відповідає товарній партії, зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати № В-992/2 від 25.10.2016р. Отже, партія деревини, на яку був виданий названий сертифікат, за вказаними геометричними параметрами не відповідає фактично завантаженій у залізничний вагон № 32261406. Скаржник зазначає, що місцевий господарський суд не врахував положення щодо застосування норм СМГС.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ДП «Бродівське лісове господарство» у поданому письмовому відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає її безпідставною, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - законним і обґрунтованим. Стверджує, що факти, які мають значення для даної справи, встановлені постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016р. у справі № 813/2237/16, яка набрала законної сили. Зокрема, встановлено протиправну бездіяльність митниці щодо затримки вагонів, включаючи вагони № № 32261406, 32261372 та зобов`язано Закарпатську митницю ДФС завершити митні формальності щодо пропуску через митний кордон України вказаних вагонів з деревиною. Відповідач зазначає, що питання об`єму, геометричних розмірів та вартості деревини досліджувалося в ході комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню №0000143, яким встановлено, що вивантажена з вагонів №№ 32261406, 32261372 деревина відноситься до дров паливних породи сосна діаметром 8-45 см, довжиною 2 м та об`ємом 56,842 м3 та 56,663 м3, ГОСТ 3243-88, що відповідає задекларованому у ВМД та вказаному у Сертифікатах про походження лісоматеріалів від 18.05.2016р. товару. Також названим висновком підтверджено код УКТ ЗЕД 4401 10 00 00 та роз`яснено питання визначення вартості. Відповідач звертає увагу, що за приписами ч.ч. 1, 2, та 4 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Проте, в порушення названих норм скаржником (позивачем), як перевізником не були складені комерційний акт або акт загальної форми, які передбачені для підтвердження обставин, які впливають або можуть впливати на перевезення вантажу. Крім того, постанова Ужгородського міськрайонного суду від 09.03.2017р. у справі № 308/13024/16-г, на яку покликається скаржник як на преюдицію, не містить факту зафіксованої судом події правопорушення, а також не містить в мотивувальній частині дослідження обставин, що мають значення для даної справи. Крім того, відповідач вважає, що позивачем при поданні даного позову пропущено строк позовної давності. Просить в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - відмовити повністю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.12.2018р. (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: О.П. Дубник, О.С. Скрипчук) зупинено апеляційне провадження у справі № 914/1881/17 до закінчення перегляду об`єднанню палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в касаційному порядку справи №924/320/17.

На підставі ухвали Західного апеляційного господарського суду від 03.07.2019р. (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: О.П. Дубник, О.С. Скрипчук) поновлено апеляційне провадження по розгляду апеляційної скарги ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та справу №914/1881/17 призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2019р. о 11 год. 00 хв.

За розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №643 від 02.08.2019р. проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів у справі №914/1881/17 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії О.П. Дубник.

Відповідно до витягу з протоколу авторозподілу від 02.08.2019р. до складу колегії суддів введено суддю М.І. Хабіб замість судді О.П. Дубник.

Розгляд справи розпочато заново у складі колегії суддів: головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: О.С. Скрипчук, М.І. Хабіб.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені у апеляційній скарзі.

Відповідач просив залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. у справі № 914/1881/17, апеляційну скаргу - без задоволення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

20.01.2016р. між ПАТ «Українська залізниця» в ос. в.о. начальника виробничого структурного підрозділу «Рівненська дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (Залізниця) та Державним підприємством «Бродівське лісове господарство» (Вантажовласник) укладено договір №Л-ДН-З-1634/ДНМ-3п про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом України послуги. Відповідно до п. 1.1 предметом цього договору є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги (т. 1, а.с. 184-186).

19.05.2016р. державним підприємством «Бродівське лісове господарство» відправлено зі станції Броди до станції Захонь вагони ПР №32261406 та ПР №32261372 з вантажем «деревина паливна», код 440110, відправки згідно накладних ЦИМ/СМГС №549915 та №549923 (т. 1, а.с. 13, 14).

У сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій Серія ЛВ № 937095 від 18.05.2016р. зазначено, що експортується товар «деревина паливна», а саме: сосна 8-45х200 см, об`ємом 56.842 м3, код УКТ ЗЕД 4401 10 00 00 (т. 2, а.с. 239).

У сертифікаті про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій Серія ЛВ № 937096 від 18.05.2016р. зазначено, що експортується товар «деревина паливна», а саме: сосна 8-45х200 см, об`ємом 56.663 м3, код УКТ ЗЕД 4401 10 00 00 (т. 2, а.с. 240)

Вантаж, який перевозився 19.05.2016р. згідно накладних ЦИМ/СМГС №549915 та №549923, як підстави для переміщення відповідачем через митний кордон України товару, складала деревина паливна, а саме сосна.

Прибувши на станцію Батьово, зазначені вагони було затримано в зоні митного контролю «Експорт» для здійснення митних процедур, за наслідками огляду складено протокол про порушення митних правил від 29.11.2016р №2252/30501/16 (т. 1, а.с. 81-88).

04.09.2017р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію № НЮ-1470 на суму 51587,10 грн., в якій зокрема зазначив, що Ужгородським міськрайонним судом 09.03.2017р. прийнято постанову у справі № 308/13024/16-г, при прийнятті якої судом встановлено наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України. Зокрема, судом встановлено, що згідно з експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати від 25.10.2016р. № В-992/1, що складений на партію товару, на яку було видано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЛВ №937095 від 18.05.2016р., зафіксовано діаметр лісоматеріалів від 6 см до 48 см. Однак, діаметр деревини паливної згідно названого сертифіката, виданого Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства складає від 8 см до 45 см. Отже, товарна партія з сертифікатом серії ЛВ №937095 від 18.05.2016р. не відповідає товарній партії зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати №В-992/1 від 25.10.2016р. Таким чином, партія деревини на яку був виданий сертифікат серії ЛВ № 937095 від 18.05.2016р. за вказаними геометричними параметрами не відповідає фактично завантаженій у залізничний вагон №32261372.

Крім того, товарна партія за сертифікатом серії ЛВ № 937096 від 18.05.2016р. не відповідає товарній партії, зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати № В-992/2 від 25.10.2016р., оскільки зафіксовано від 4 см до 40 см. Однак, діаметр деревини паливної згідно названого сертифіката, виданого Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства складає від 8 см до 45 см. У зв`язку з наведеними обставинами позивач, покликаючись на положення СМГС просив відповідача розглянути дану претензію та сплатити штраф у розмірі 51587,10 грн. за переміщення окремих товарів через митний кордон України, що є забороненими. (т. 1, а.с. 15-16). Направлення позивачем даної претензії відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист (т.1, а.с. 55).

Покликаючись на дану постанову позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 51587, 10 грн., зокрема зазначивши, що згідно норм СМГС, відправник виплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевізник виявить неправильність, неточність чи неповноту вказаних відправником в накладній відомостей і при цьому встановить, що в складі вантажу були прийняті предмети, не дозволені до переміщення через державний кордон.

При винесенні постанови колегія суддів враховує таке.

Відповідно до пункту 4 Статуту залізниць України, перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення УМВС (далі СМГС), яка є чинною для України відповідно до Закону України «Про правонаступництво в Україні» та «Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів».

Згідно із статтею 6 Статуту, Правил перевезення вантажів, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил оформлення перевізних документів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У відповідності до §1 ст. 16 СМГС, відправник несе відповідальність за правильність відомостей і заяв, зазначених ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки неправильного, неточного або неповного зазначення цих відомостей і заяв, а також від того, що вони внесені в невідповідну графу накладної.

Відправник сплачує перевізнику неустойку, якщо після укладення договору перевезення виявиться неправильність, неточність, неповнота вказаних відправником в накладній відомостей та заяв та при цьому встановлює, що: 1) в склад вантажу були прийняті предмети, які не допускаються до переміщення через державний кордон хоча б в одній із держав, по території якої повинне здійснюватися перевезення (п.1 §3 ст.16 СМГС).

Аналізуючи названий параграф Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, колегія суддів приходить до висновку, що для застосування штрафу повинно бути два взаємопов`язаних елементи одночасно: перевізник виявляє неправильність, неточність чи неповноту вказазних відправником в накладній відомостей; перевізник встановлює, що в складі вантажу були прийняті предмети, які не допускаються до переміщення через державний кордон хоча б в одній із держав, по території якої повинне здійснюватися перевезення.

Як встановлено судом, вантаж, який перевозився 19.05.2016р. згідно накладних ЦИМ/СМГС №549915 та №549923, як підстави для переміщення відповідачем через митний кордон України товару, складала деревина паливна, а саме сосна, що також засвідчено у протоколі про порушення митних правил №2252/30501/16 від 29.11.2016р.

Статтею 21 Закону України «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експортом лісоматеріалів» визначено, що тимчасово строком на 10 років, забороняється вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТЗЕД): деревних порід, крім сосни, - з 1 листопада 2015 року; деревних порід сосни - з 1 січня 2017 року.

Предметом даного спору є стягнення позивачем штрафу за незаконне переміщення відповідачем через митний кордон України вантажу, забороненого до перевезення на території України.

Отже, згідно вимог статті 16 СМГС, на яку покликається скаржник (позивач), як на підставу для стягнення з відповідача штрафу, обов`язковою передумовою задоволення таких вимог є встановлення в діях відповідача порушення, складовими частинами якого є причинний зв`язок між діями відповідача щодо неправильності, неточності чи неповноти вказаних відправником в накладній відомостей та заявок, а також наслідками у вигляді переміщення через державний кордон предметів, що не допускаються до переміщення. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку зі сплати неустойки.

Разом з тим, як вірно встановив суд першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, внесення відповідачем неправдивих відомостей у накладну щодо об`єму, ваги, геометричних розмірів та вартості даного товару, не спричинило вказаних у п. 1 §3 ст. 16 СМГС наслідків, оскільки, як зазначалось вище, зазначена порода деревини сосна була дозволеною до вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту до 1 січня 2017 року без обмежень, в тому числі по геометричним розмірам, під будь-яким кодом УКТ ЗЕД.

Слід також зазначити, що в накладну ЦИМ/СМГС інформація про геометричні розміри товару не вноситься, відповідно порушення норм СМГС бути не може, що підтверджується копіями накладних ЦИМ/СМГС № 549923, № 549915 наявними в матеріалах справи.

Твердження скаржника про неврахування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення обставин невідповідності товарної партії за сертифікатом серії ЛВ №937095 від 18.05.2016р. фактично завантаженій у залізничний вагон №32261372 та зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати № В-992/1 від 25.10.2016р., а також невідповідності товарної партії за сертифікатом серії ЛВ №937096 від 18.05.2016р. фактично завантаженій у залізничний вагон № 32261406 та зафіксованій експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати № В-992/2 від 25.10.2016р. встановлених у постанові Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.03.2017р. по справі № 308/13024/16-г, на думку колегії суддів, є помилковими та не приймаються до уваги, оскільки ні у вищезазначеній справі про адміністративне правопорушення №308/13024/16-г, ні в протоколі про порушення митних правил від 29.11.2016р №2252/30501/16, ні в інших документах, які містяться у матеріалах справи, не встановлено факту «неправильності, неточності чи неповноти вказаних відправником в накладній відомостей» та при цьому не встановлено, що в склад вантажу були прийняті предмети, які не допускаються до переміщення через державний кордон.

Слід також зазначити, що в матеріалах справи міститься копія висновку комплексної судової лісогосподарської та інженерно-екологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000143 від 31.07.2017р., проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, яким встановлено, що вивантажена з вагонів №№ 32261406, 32261372 деревина відноситься до дров паливних породи сосна діаметром 8-45 см, довжиною 2 м та об`ємом 56,663 м3, 56,842 м3 по коду в УКТ ЗЕД - 4401 10 00 00, ГОСТ 3243-88, що відповідає задекларованому у ВМД та вказаному у сертифікатах про походження лісоматеріалів від 18.05.2016р. (т. 1, а.с. 144-155).

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд не врахував положення щодо застосування норм СМГС, оскільки судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні проаналізовано норми СМГС, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, та надано вірну правову оцінку обставинам даної справи.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. у справі №914/1881/17.

З аналізу вищеописаних правових норм та матеріалів даної справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ДП «Бродівське лісове господарство» 51587,10 грн. штрафу, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено факту переміщення відповідачем через митний кордон України товару (частини товару), заборонених до перевезення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. у справі № 914/1881/17 необхідно залишити без змін.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» за № НЮ-657 від 05.04.2018р. (вх. № 01-05/152/18 від 16.10.2018р.) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 30.11.2017р. у справі № 914/1881/17 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.С. Скрипчук

Суддя М.І. Хабіб