ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/1528/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Банасько О.О., Васьковський О.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство "Укртрансгаз",

відповідач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз"

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 24.04.2019

у складі колегії суддів: Верхогляд Т.А. (головуючий), Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

та на рішення Господарського суду Запорізької області (в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 39 066, 96 грн.)

від 26.12.2018

у складі судді Боєвої О.С.

у справі №908/1528/18

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз"

про стягнення 355 064, 72 грн.

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 23.05.2019, через Центральний апеляційний господарський суд, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 (в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 39 066, 96 грн.) у справі №908/1528/18 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №908/1528/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Банасько О.О., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019.

3. Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2019 відкрито касаційне провадження у справі №908/1528/18 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та ухвалено здійснити перегляд постанови Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 (в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені в розмірі 39 066,96 грн.) в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4. Відзиву від відповідача на касаційну скаргу позивача не надходило.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Провадження в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. 02.08.2018 поштовим відправленням Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості на суму 355 064, 72 грн., з яких 145 982, 67 грн. - пеня за прострочення зобов`язань щодо оплати наданих послуг згідно з договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П15 від 28.09.2011; 67 748, 05 грн. - 3% річних та 141 334 грн. інфляційних втрат.

6. Рішенням суду першої інстанції від 26.12.2018 позов задоволено частково, стягнено з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 91 156, 25 грн. пені, 67 748, 05 грн. - 3% річних, 141 334 грн. інфляційних втрат та 4 503, 58 грн. витрат зі сплати судового збору, в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

6.1. Рішення суду мотивовано тим, що відповідач здійснив оплату за надані позивачем в період з травня 2016 року по грудень 2017 року послуги за договором №/П15 від 28.09.2011 з порушенням остаточного строку розрахунку, передбаченого пунктом 5.5 договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П15 від 28.09.2011, що не заперечувалось відповідачем та підтверджено банківськими виписками по особовому рахунку позивача.

6.2. Суд встановив, що у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати. Перевіривши нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про правильність здійснених позивачем розрахунків, отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

6.3. Місцевий господарський суд встановив, що пунктом 7.3 додаткової угоди №3 від 17.01.2013 до договору передбачено стягнення пені за порушення відповідачем зобов`язання; оскільки відповідачем заявлено про сплив позовної давності в частині нарахування пені, отже до стягнення належить пеня, що нарахована з 02.08.2017 (за попередній рік до дня подання позову 02.08.2018).

6.4. Суд, здійснивши перерахунок пені за актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами за березень-червень 2017 року, за якими початок періоду нарахування пені виходить за межі строку позовної давності, а також перевіривши розрахунок пені за іншими актами, який визнав обґрунтованим, дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню на суму 130 223, 21 грн.

6.5. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у відзиві на позовну заяву просив зменшити розмір пені, що підлягає стягненню, до 10 000 грн., посилаючись на тяжке фінансове становище підприємства, яке обумовлено специфікою галузі, зростанням дебіторської заборгованості споживачів ПАТ "Запоріжгаз", значною частиною яких є населення, збитковість підприємства, а також на сплату суми основного боргу. На підтвердження наведених доводів відповідач надав, зокрема, копії звітів про фінансові результати ПАТ "Запоріжгаз" за 2017 рік та за 9 місяців 2018 року.

6.6. Керуючись приписами статті 233 Господарського кодексу України та частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції зменшив на 30% належний до стягнення розмір пені, врахувавши ступінь виконання відповідачем зобов`язання, причини неналежного виконання, наслідки порушення зобов`язання, невідповідність розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінку винної сторони та вжиття заходів до виконання основного зобов`язання, а також докази, якими підтверджується фінансове становище сторін.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийнята ним постанова

7. Не погоджуючись з рішенням місцевого суду від 26.12.2018 в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 39 066, 96 грн., АТ "Укртрансгаз" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції від 26.12.2018 в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 39 066, 96 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

8. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 у справі №908/1528/18 залишено без змін.

8.1. Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд погодився з правильністю оцінки та повнотою встановлення обставин справи судом першої інстанції, а також з його висновками про наявність підстав для часткового задоволення позову.

8.2. Судом встановлено факт порушення Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" умов договору №/П15 від 28.09.2011 в частині дотримання строків оплати за надані позивачем послуги, що визнається відповідачем.

8.3. Апеляційний суд зазначив, що при розрахунку пені судом першої інстанції взято до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення пені та застосовано положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, статей 253, 257, 258, 260, частини 5 статті 261 Цивільного кодексу України, проведений судом перерахунок пені позивачем не оспорюється.

8.4. Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

8.5. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення на 30% належної до стягнення з відповідача пені, виходячи з того, що основне зобов`язання відповідачем виконано, причини порушення строків виконання суд визнав поважними, оскільки фінансовий стан відповідача залежить, в тому числі від споживачів ПАТ "Запоріжгаз", значною частиною яких є населення.

8.6. Судом встановлено, що позивачем не доведено наявності прямого причинного зв`язку між неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати та збитками позивача.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (позивач у справі)

9. Не погоджуючись із судовими рішеннями в частині зменшення розміру пені, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з касаційною скаргою, в якій просило скасувати їх в частині, якою відмовлено у стягненні пені в розмірі 39 066,96 грн., та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України та статей 73, 236 Господарського процесуального кодексу України.

9.1. Скаржник зазначив, що несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує його фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, оскільки призводить до великих збитків Товариства та провокує суттєві ризики роботи ГТС України та обмеження можливостей інвестування у її розвиток.

9.2. Скаржник аргументував, що розмір пені за порушення відповідачем умов договору є правомірно заявленим та не є значно чи надмірно великим, виходячи зі змісту прострочених відповідачем зобов`язань та часу їх прострочення.

9.3. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій зроблено висновки про скрутне фінансове становище відповідача на підставі неналежних та недопустимих доказів, суди надали упереджену оцінку обставинам справи та безпідставно визнали у даній справі випадок винятковим, не врахували інтереси обох сторін, а саме ступінь невиконанням зобов`язань відповідачем та його неналежної поведінки (зокрема, невжиття ним заходів щодо виконання зобов`язання, не усунення ним порушення та його наслідків).

Доводи інших учасників справи

10. Відзиву від відповідача на касаційну скаргу позивача не надходило.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

11. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 530 - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частина 3 статті 549 - пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 статті 551 - предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Частина 2 статті 551 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Частина 3 статті 551 - розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

12. Господарський кодекс України

Частина 1 статті 233 - у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 2 статті 233 - якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

13. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 1 статті 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 2 статті 86 - жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

14. З огляду на те, що відповідно до статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Верховного Суду зазначає про неприйнятність доводів скаржника про неналежну оцінку того чи іншого доказу у справі. Касаційний перегляд здійснюється в межах доводів касаційної скарги про порушення частини 3 статті 551 ЦК України, статті 233 ГК України та статей 86, 238 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права, мотиви відхилення доводів касаційної скарги

15. Предметом судового розгляду у даній справі є стягнення з відповідача 145 982, 67 грн. пені за прострочення зобов`язань щодо оплати наданих послуг згідно з договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П15 від 28.09.2011; 3% річних на суму 67 748, 05 грн. та 141 334 грн. інфляційних втрат.

16. Предметом касаційного оскарження, та відповідно, касаційного розгляду є ухвалені судові рішення в частині відмови позивачу у стягненні пені на суму 39 066, 96 грн. у зв`язку зі зменшенням судом її розміру.

17. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 28.09.2011 між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (газотранспортне підприємство) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" (замовник) укладено договір №/П15 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами, відповідно до пункту 1.1 якого газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов`язується сплатити за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього договору.

18. В подальшому сторонами підписувалися додаткові угоди №№1-4 до зазначеного договору, які є його невід`ємними частинами.

19. Додатковою угодою №3 від 17.01.2013 внесено зміни та доповнення до договору, зокрема, в тексті договору слова "Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" замінено на слова "Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

20. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору №/П15 від 28.09.2011 АТ "Укртрансгаз" в період з травня 2016 року по грудень 2017 року надало відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами на загальну суму 17 902 484, 69 грн.; факт надання послуг з транспортування природного газу підтверджується копіями актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (том 1 а.с.107-127).

21. Згідно з пунктом 5.5 договору, в редакції додаткової угоди №3 від 17.01.2013, встановлено, що оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється замовником (крім гарантованого постачальника) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг з урахуванням раніше перерахованих послуг.

22. Суди попередніх інстанцій встановили факт порушення Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" умов договору в частині дотримання строків оплати за надані позивачем послуги.

23. Згідно зі статтею 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

24. В пункті 7.3 додаткової угоди №3 від 17.01.2013 до договору №/П15 від 28.09.2011, сторони передбачили, що у разі порушення замовником строків оплати, передбачених розділом 5 цього договору, із замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

25. Позивачем була заявлена до стягнення з відповідача пеня на суму 145 982, 67 грн. за неналежне виконання зобов`язань за договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/П15 від 28.09.2011, у зв`язку з порушенням належного строку оплати актів наданих послуг.

26. Відповідач просив зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 10 000 грн., посилаючись на приписи статі 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України.

27. Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Водночас, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

28. Також, право суду зменшити розмір неустойки визначено частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

29. Проаналізувавши зазначені приписи, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.

30. Верховний Суд зазначає, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України).

31. Частково задовольняючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, нарахованої на прострочену заборгованість на підставі договору №/П15 від 28.09.2011, за період 02.08.2017-02.02.2018, суди попередніх інстанцій врахували ступінь виконання відповідачем зобов`язання, причини неналежного виконання, наслідки порушення зобов`язання, невідповідність розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінку винної сторони, в тому числі вжиття заходів до виконання основного зобов`язання та оцінивши у сукупності надані сторонами докази, якими підтверджується їх фінансове становище, зіставляючи майнові інтереси обох сторін. Зокрема, суди взяли до уваги добросовісну поведінку відповідача, незначний строк прострочення виконання ним зобов`язання та його фінансовий стан, надавши оцінку звітам про фінансові результати ПАТ "Запоріжгаз" за 2017 рік та за 9 місяців 2018 року (том 2, а.с. 4-7).

32. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, якими підтверджується їх фінансове становище, дотримуючись принципу збалансованості майнових інтересів сторін, суд першої інстанції задовольнив клопотання відповідача частково та зменшив розмір пені, що підлягає до стягнення (130 223, 21 грн., з врахуванням спливу позовної давності, про яку заявлено відповідачем) на 30%, стягнувши з відповідача 91 156, 25 грн. З таким висновком обґрунтовано погодився й суд апеляційної інстанції.

33. Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства. Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях ГПК України.

34. Судом апеляційної інстанції враховано фінансовий стан позивача, який також знаходиться в скрутному фінансовому становищі та за результатами фінансової діяльності за 9 місяців 2018 року не отримало прибутки та має збитки на суму 85 225 017 грн., що підтверджується копією звіту про фінансові результати.

35. Відтак, встановивши зазначені обставини та врахувавши викладені приписи законодавства, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про можливість зменшення розміру заявленої позивачем до стягнення пені на 30%, приймаючи до уваги необхідність досягнення балансу інтересів позивача та відповідача.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги про те, що судами не враховано майновий стан сторін та порушено приписи статті 233 Господарського кодексу України.

36. Доводи скаржника про те, що посилання відповідача на відсутність коштів, бюджетного фінансування та інші обставини не можуть бути підставою для зменшення розміру пені, не можуть свідчити про помилковість висновків судів про наявність підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки вказане не було єдиним мотивом для зменшення розміру пені, а оцінено в сукупності з іншими обставинами, про що зазначено судами.

37. Суд касаційної інстанції констатує, що аргументи касаційної скарги АТ "Укртрансгаз" про недоведеність матеріалами справи важкого фінансового стану відповідача та про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, які, на думку скаржника, були неправильно оцінені судами попередніх інстанцій.

38. З огляду на приписи статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями надавати повторну оцінку доказам, поданим учасниками справи, або додатково встановлювати фактичні обставини справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням вимог норм матеріального права (статті 233 ГК України та частини 3 статті 551 ЦК України), у межах їх компетенції, за відповідної оцінки обставин справи зменшено розмір пені на 30%, врахувавши інтереси обох сторін, ступінь виконання зобов`язання боржником та причини неналежного виконання грошових зобов`язань відповідачем, цим самим забезпечивши баланс інтересів сторін.

Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не довів неправильного застосування судами попередніх інстанцій також норм процесуального права.

39. Суд, керуючись Рішенням ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", аналізуючи повноту дослідження судами обставин при розгляді даної справи зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі). Суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Аналізуючи через призму зазначених висновків ЄСПЛ повноту дослідження судами обставин даної справи та обґрунтування судових рішень, Суд погоджується з виконанням судами першої та апеляційної інстанцій обов`язку щодо належного обґрунтування своїх висновків та не вбачає порушення норм матеріального та процесуального права, які могли б потягнути наслідки скасування постанови апеляційного суду та рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 39 066, 96 грн.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40. Статтею 309 ГПК України визначено, що суд залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

41. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень судами попередніх інстанцій, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги позивача та залишення без змін постанови апеляційного суду та рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні пені в розмірі 39 066, 96 грн.

В. Судові витрати

42. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 301, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2019 та рішення Господарського суду Запорізької області від 26.12.2018 (в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення пені в розмірі 39 066, 96 грн.) у справі №908/1528/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

О.В. Васьковський