ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.07.2019р. Справа №905/584/19

за позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Дмитра Мазура, 18, )

про стягнення 3548911,84 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання (помічник судді): Рильцова Є.Ю.

У засіданні брали участь:

від позивача: Никоненко А.Г. - адв.

від відповідача: Макаров А.А. - адв.

Згідно із ст.216 ГПК України

в засіданні суду оголошувались перерви з 03.07.2019р. до 30.07.2019р., 30.07.2019р. з 12 год. 21 хв. по 12 год. 27 хв.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод», м.Краматорськ про стягнення 3% річних - 857457,22 грн, інфляційних втрат - 2691454,62 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №143/14-ПР від 26.12.2013р. в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати товару, що стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат. При цьому, виходячи зі змісту позовної заяви Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», питання заборгованості відповідача за вказаним договором вже досліджувались судами, з приводу чого постановлялись рішення у справах №908/5564/14, №905/277/18.

Відповідач у відзиві б/н від 27.05.2019р. просив суд відстрочити виконання рішення суду по справі №905/584/19 строком на 1 рік, до квітня 2020 року з посиланням на існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, які викладенні в ухвалі суду від 06.02.2019р. господарського суду Донецької області по справі №905/277/18.

У відповіді №39-282-19 від 27.06.2019р. Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на відзив б/н від 27.05.2019р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» позивач вказував, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність обставин, які ускладнюють виконання рішення суду по справі №905/584/19, що є підставою для надання відстрочки виконання судового рішення.

Заперечення на відповідь на відзив, подання яких в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком відповідача, до господарського суду не надходили.

Ухвалою суду від 03.07.2019р. закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті (за письмовою згодою сторін).

У судовому засіданні 03.07.2019р. з розгляду справи по суті оголошено перерву та повідомлено сторони, що судове засідання з розгляду справи по суті відбудеться 30.07.2019 року о 12:00 год. Присутність учасників справи у судовому засіданні визначена не обов`язковою.

Позивач у судове засідання 30.07.2019р. з розгляду справи по суті з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, заперечував проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду по справі №905/584/19.

Відповідач у судове засідання 30.07.2019р. з розгляду справи по суті з`явився, наполягав на задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду по справі №905/584/19.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. по справі №908/5564/15 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» про стягнення 43395584,44 грн задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 31031767,82 грн, інфляційні витрати в сумі 4870147,72 грн, 3% річних в сумі 554178,21 грн, пеню - 2000000 грн, штраф - 1800000 грн, судовий збір в сумі 73080 грн; розстрочено виконання рішення суду на 3 місяця, з оплатою в наступному порядку: до 29.02.2015р. - 13418697,91 грн; до 29.03.2015р. - 13418697,92 грн; до 29.04.2015р. - 13418697,92 грн; провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 100000 грн припинено; в іншій частині позову відмовлено.

При цьому, у мотивувальній частині рішення суд дослідив обставини укладання договору №143/14-ПР від 26.12.2013р. купівлі-продажу природного газу; постачання позивачем природного газу за період з січня по вересень 2014р. на загальну суму 47920881,82 грн; наявності заборгованості за спожитий природний газ за вказаним правочином в сумі 31031767,82 грн (з урахуванням проведення часткових оплат на загальну суму 16889114 грн), а також дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних за загальний період з 15.02.2014р. по 08.12.2014р. в сумі 554178,21 грн, інфляційних - з лютого 2014 року по листопад 2014 року в сумі 4870147,72 грн, пені - з 15.02.2014р. по 08.12.2014р. в сумі 2000000 грн, 7% штрафу - 1800000 грн (з урахуванням висновків щодо зменшення розміру неустойки).

Постановою від 06.04.2015р. Харківського апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції змінено в частині надання розстрочки виконання зазначеного процесуального акта, а саме постановлено розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. по справі №908/5564/15 на 12 місяців, з оплатою в наступному порядку: до 06.05.2015р. 3354674,48 грн; до 06.06.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.07.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.08.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.09.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.10.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.11.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.12.2015р. - 3354674,48 грн; до 06.01.2016р. - 3354674,48 грн; до 06.02.2016р. - 3354674,48 грн; до 06.03.2016р. - 3354674,48 грн; до 06.04.2016р. - 3354674,48 грн.

У відповідності до постанови від 06.10.2015р. Вищого господарського суду України постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін.

Господарський суд при вирішенні розглядуваного спору приймає до уваги викладені вище обставини, що встановлені при розгляді справи №908/5564/15 як такі, що відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню.

В той же час, рішенням господарського суду Донецької області від 15.11.2018р. по справі №905/277/18 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальність «Краматорський феросплавний завод» про стягнення 31743499,05 грн задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 27746370,41 грн, з яких: 3% річних у розмірі 2584525,52 грн, інфляційні втрати 25161844,89 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 416195,57 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду вищенаведеної справи, господарський суд з посиланням на висновки, наведені у справі №908/5564/15, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних - 2584525,52 грн за період з 09.12.2014р. по 12.11.2017р., індексу інфляції - 25161844,89 грн за період з грудня 2014 року по жовтень 2017 року (включно).

Відповідно до відомостей, які наявні у матеріалах справи, підтверджуються сторонами та даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення від 15.11.2018р. по справі №905/277/18 не переглядалось в апеляційному, касаційному порядку або з підстав, які визначені ст.320 Господарського процесуального кодексу України, та набрало законної сили.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою ст.625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Як свідчать відомості, віднесені до довідки «Операції з 01.01.2014р. по 19.11.2018р.» Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», станом на 12.11.2017р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» за спожитий у січні - вересні 2014 року природний газ за договором №143/14-ПР від 26.12.2013р. становила 28473365,45 грн.

Одночасно, остаточне погашення стягнутої рішенням господарського суду Запорізької області від 29.01.2015р. по справі №908/5564/15 заборгованості за наведеними поставками енергоносія, було здійснено відповідачем наступним чином:

- 12.11.2018р. - 10045819,10 грн (виписка Акціонерного товариства «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 за 12.11.2018р.),

- 14.11.2018р. - 363708,81 грн (виписка Акціонерного товариства «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 за 14.11.2018р.),

- 15.11.2018р. - 4891688,85 грн (виписка Акціонерного товариства «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 за 15.11.2018р.),

- 16.11.2018р. - 13172148,69 грн (виписка Акціонерного товариства «Ощадбанк» по рахунку № НОМЕР_1 за 16.11.2018р.).

Виходячи з того, що відповідач після прийняття рішення у справі №908/5564/15 за спожитий протягом січня - вересня 2014 року природний газ за договором №143/14-ПР від 26.12.2013р. у повному обсязі розрахувався лише 16.11.2018р., позивач здійснив нарахування 3% річних та інфляційних збитків за періоди, які не були предметом розгляду у справах №908/5564/15, №905/277/18.

Відповідні нарахування в частині інфляційних втрат здійснені за період з листопада 2017 року по жовтень 2018 року в розмірі 2691454,62 грн, нарахування в частині 3% річних в розмірі 857457,22 грн здійснені за період з 13.11.2017р. по 15.11.2018р.

Перевіривши розрахунки процентів річних та інфляційних за допомогою комп`ютерної програми «Ліга-закон», суд встановив, що вони є арифметично вірними.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, з`ясувавши обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на визначені позивачем суми, а саме 857457,22 грн та 2691454,62 грн.

Відносно клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду у справі на 1 рік, до квітня 2020 року, викладеного у відзиві б/н від 27.05.2019р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як визначено у ч.4 ст.331 вказаного нормативно-правового акту, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з зазначеними нормами, надання заявникові відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відтак, можливість відстрочки виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про відстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» посилалось на існування обставин, які ускладнюють виконання рішення суду, що встановлені ухвалою від 06.02.2019р. господарського суду Донецької області по справі №905/277/18.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст.86 зазначеного нормативно-правового акту суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи положення вказаних вище норм законодавства, при зверненні до суду з заявою про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення заявником повинні бути доведені конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Суд зазначає, що під час розгляду заяви відповідача судом не встановлено наявності суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для відстрочки виконання рішення суду.

При цьому, суд критично оцінює посилання заявника на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.02.2019р. по справі №905/277/18, якою надано розстрочку виконання рішення суду у зазначеній справі, оскільки обставини, встановлені вказаним судовим актом не є преюдиційними фактами в розумінні ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України для розгляду даної справи, з огляду на те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи у вирішенні питання про розстрочку (відстрочку), не є обов`язковою для врахування місцевим судом у цій справі.

Окрім того, обставини неможливості виконання рішення без застосування процедури його розстрочення встановлювались судом на час прийняття ухвали суду від 06.02.2019р., що ставить під сумнів їх існування на теперішній час.

За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, з огляду на те, що вимоги заявника позбавлені належного доказового обґрунтування та правових підстав, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду на 1 рік, до квітня 2020 року, викладеного у відзиві б/н від 27.05.2019р.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 53233,68 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський феросплавний завод» (84301, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Дмитра Мазура, буд.18, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ) 3% річних - 857457,22 грн, інфляційні втрати - 2691454,62 грн, а також судовий збір в сумі 53233,68 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 30.07.2019р.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2019р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця