ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Справа№ 910/2360/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

при секретарі: Мовчан А.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: Степаненко Р.О.;

від відповідача 1: Поляков Т.Ю.;

від відповідача 2: Литвинова Г.В.;

від відповідача 3: Леськов В.П.;

від відповідача 4: не з`явився;

від відповідача 5: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019

у справі № 910/2360/19(суддя Морозов С. М.)

за позовом Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед"

5. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Дідичук Ігор Анатолійович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про визнання договорів недійсними, визнання недійсним та скасування рішення, скасування запису про проведення державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та поданої заяви

Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед", Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Дідичук Ігор Анатолійович за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договорів недійсними, визнання недійсним та скасування рішення, скасування запису про проведення державної реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 року задоволено частково заяву Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/2360/19:

- заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо будівлі літ. "Н", блок "А", загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо будівлі літ. "К", блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м., що розташована за адресою: м . Київ, вул. Львівська, буд . 23, корп. 2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

11.03.2019 до Господарського суду міста Києва було подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 року у справі №910/2360/19.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що зазначеною ухвалою було фактично зупинено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 року у справі №910/6648/18, в межах якого Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відбувається реалізація будівлі літ. "К", блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м., що розташована за адресою: м . Київ , вул. Львівська, буд . 23 , корп. 2 , на сайті ДП "Сетам".

Окрім того, в якості доказу можливої реалізації відповідачем-3 будівлі суддею прийнято фальсифіковану роздруківку з сайту безкоштовних приватних оголошень OLX, яка не долучена до матеріалів справи в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом. Також відповідачем-3 у своєму клопотанні зазначено, що позивач не є стороною оспорюваних договорів та не навів обґрунтування яким чином укладення вказаних договорів відступлення прав вимоги порушує його права за наявності невиконаних зобов`язань за кредитними договорами та права кредитора (ТОВ "Офіс Сервіс Люкс", ТОВ "ФК "Юнайтед") звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, визначеному розділом 6 Договору іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008 року. Окрім того, судом не враховано, що судовим рішенням у справі №826/6665/16 процедуру ліквідації ПАТ КБ "Хрещатик" не скасовано. Також, не враховано того, що підстави набуття ТОВ "ФК "Фактор Плюс" прав вимоги до ВНЗ "Україна" за результатами відкритих торгів (аукціону) від 29.08.2017 року є законними. Відповідачем-3 зазначено, що відповідно до положень ч. 7 ст. 137 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, зокрема шляхом заборони відповідачу, його певним особам вчиняти певні дії, тобто, за твердженням ТОВ "Офіс Сервіс Люкс" судом незаконно було заборонено відповідачу - Державному реєстратору Дідичуку І.А. вчиняти реєстраційні та інші дії.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі №910/2360/19 задоволено частково.

Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі № 910/2360/19 в частині заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо будівлі літ. "К", блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

В іншій частині у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" відмовлено.

Частково задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому захід забезпечення позову у вигляді заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та іншим органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна - будівлі літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корпус 1, що вжитий ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.02.2019, слід залишити без змін.

В той же час, в результаті дослідження обставин вжиття відповідачем-4 заходів щодо звернення стягнення на майно (у примусовому порядку) - будівлю літ. "К", блок "Б", площею 4725 кв.м., що розташована за адресою м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2 , як підстави для забезпечення позову в частині заборони вчиняти реєстраційні дії щодо цього майна суд першої інстанції встановив, що позивачем не надано належних доказів того, що вказане майно не стосується предмету позову у цій справі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач 3 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 в частині відмови у скасуванні заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 у справі № 910/2360/19.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не оглядав та не досліджував електрону сторінку на сайті Olx.ua, на якій ніби то опубліковано оголошення про пропонування до продажу будівлі літ. «Н» блок «А» по вул. Львівська, 23, корп.. 1 , а тому безпідставно прийняв в якості доказу сфальсифіковану роздруківку (скріншот).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи між суддями, справу №910/2360/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 року призначено справу №910/2360/19 до розгляду на 31.07.2019 року колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 року враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М.А., яка не є головуючим суддею, справу №910/2360/19 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 31.07.2019 року, справу №910/2360/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Ткаченко Б.О., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 було прийнято до провадження у визначеному складі суду та оголошено перерву до 05.08.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 року враховуючи перебування у відпустці судді Пономаренко Є.Ю., який не є головуючим суддею, справу № 910/2360/19 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу справ від 05.08.2019 року, справу №910/2360/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Ткаченко Б.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 у справі № 910/2360/19 у складі колегії суддів: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Ткаченко Б.О., Зубець Л.П. до свого провадження.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача у разі їх задоволення.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вже було зазначено вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 року задоволено частково заяву Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/2360/19:

- заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо будівлі літ. "Н", блок "А", загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- заборонено органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо будівлі літ. "К", блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Вказана ухвала була обґрунтована, зокрема, тим, що відповідачами 4, 5 вчиняються дії з метою продажу (відчуження) названого вище нерухомого майна, що підтверджується публікаціями оголошень про продаж нерухомого майна на інтернет-ресурсах https://www.olx.ua та https://setam.net.ua, копії яких долучено позивачем до заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвала від 27.02.2019 на момент розгляду даної апеляційної скарги скасована не була.

Дія самих заходів забезпечення позову відповідно до ст. 145 Господарського процесуального кодексу України може припинитися:

- або за ухвалою суду про скасування заходів забезпечення позову (за вмотивованим клопотанням учасника справи або з ініціативи суду);

- або згідно із нормами ч.ч. 7-10 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у разі настання певних обставин та спливу певних строків.

Відповідно до ч. 1,2,4-6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

З огляду на приписи ст. 145 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані лише за умови виявлення фактичних обставин у справі, що впливають на необхідність скасування вжитих заходів забезпечення позову, чого в даному випадку не вбачається з огляду на наступне.

Так, досліджуючи підстави необхідності чи відсутності необхідності збереження заходів забезпечення позову в частині заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та іншим органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна будівлі літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корпус 1 , суд першої інстанції правомірно врахував, що однією із позовних вимог є вимога про скасування запису №23311264 від 10.11.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме будівлі літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23 , корпус 1 за ТОВ "Офіс сервіс люкс".

У відповідності до частини другої ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, в разі встановлення судом обґрунтованості позовних вимог та задоволення зазначеної вище позовної вимоги виконання рішення суду буде полягати у внесенні державним реєстратором запису про скасування запису №23311264 від 10.11.2017 щодо реєстрації права власності відповідача-4 на нерухоме майно будівлі літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташовані за адресою: м . Київ, вул. Львівська , 23, корпус 1. Відновлення ж порушених прав позивача буде полягати у поновленні внаслідок такого скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно попереднього запису про право власності позивача на це майно.

Слід відзначити, що у даному випадку застосуватися та досліджуватися повинна така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Крім того, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (висновки про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №916/2786/17).

Досліджуючи питання співмірності застосовуваних заходів забезпечення позову суд першої інстанції правомірно врахував, що негативними наслідками від застосування зазначеного вище заходу забезпечення позову буде тимчасове обмеження права відповідача-3 розпоряджатися спірним майном - будівлею літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м . Київ, вул. Львівська, 23, корпус 1 (надалі - спірне майно), а саме обмеження можливості відповідача-3 вчинити реєстраційні дії щодо відчуження цього майна третім особам в разі наявності у нього такого бажання. При цьому право користування та право володіння ним цим майном такий вид забезпечення позову не зачіпає, відповідач-3 не буде позбавлений можливості вільно володіти та користуватися цим майном.

З іншого боку негативним наслідком незастосування цього заходу забезпечення позову для позивача може стати вибуття із власності відповідача-3 спірного майна внаслідок дій щодо його відчуження і внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нового запису про реєстрацію права власності на це майно за третьою особою. За таких умов виконання рішення суду в частині скасування запису №23311264 від 10.11.2017 стане неможливим через втрату актуальності цим записом. Позивач же, для відновлення свого права, буде змушений звертатися до суду з новими позовами про витребування майна.

Таким чином, враховуючи встановлену судом першої інстанції обставину розміщення оголошення на сайті olx.ua про продаж нерухомого майна - будівлі літ "Н", блок "А" площею 3495 кв.м., яке було предметом договору іпотеки №24/47/1-8/04 від 12.06.2008 та права за яким були передані ТОВ "ФК "Фактор плюс" за спірним Договором відступлення прав вимоги № 2017/2-Ю-1 від 12.06.2008, тобто, з`ясувавши наявність реальної загрози ефективному захисту, що істотно ускладнить виконання рішення господарського суду в частині відновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі можливого задоволення позову, вжиття судом першої інстанції заходів до забезпечення позову в цій частині є гарантією виконання судового рішення, виходячи з розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову і забезпечення збалансованості інтересів сторін у справі.

Посилання апелянта, що на веб-сайті olx.ua відсутнє оголошення про продаж даного майна є безпідставним з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції в посиланні на сторінку www.olx.ua/obyavlenie/nezhytlova-budavlya-IDDn1Dа.html були зроблені описки, оскільки вірним посиланням відповідно до наявного в матеріалах справи скріншоту з сайту olx.ua є https://www.olx.ua/obyavlenie/nezhitlova-budvlya-IDDn1Dg.html.

Колегія суддів, дослідивши дане повідомлення за посиланням https://www.olx.ua/obyavlenie/nezhitlova-budvlya-IDDn1Dg.html встановила наявність оголошення на даній сторінці про продаж нерухомого майна - будівлі літ "Н", блок "А" площею 3495 кв.м., щодо якого і було вжито заходів забезпечення позову.

Крім того, колегією суддів встановлено, що застосування такого заходу забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів апелянта чи інших осіб, не призведе до втручання у звичайну діяльність останнього чи до погіршення стану його майна, а лише запровадить дії, наявність яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, приймаючи до уваги обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (зокрема, обраний захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та забезпечити ефективний захист його порушених прав та інтересів), імовірність ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, якщо позов буде судом задоволено, з метою запобігання порушення майнових прав позивача, господарський суд правомірно відхилив доводи апелянта в частині скасування заходів забезпечення позову та встановив, що захід забезпечення позову у вигляді заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та іншим органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна - будівлі літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корпус 1, що вжитий ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.02.2019, слід залишити без змін.

В той же час, суд першої інстанції обґрунтовано скасував захід забезпечення позову у вигляді заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та іншим органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна - будівлі літ. "К", блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, оскільки вказане майно не стосується предмету позову у цій справі.

Так, зі змісту позовної заяви з урахуванням заяви про доповнення підстав позову та заяви про збільшення позовних вимог не вбачається, що вказане вище майно було набуте відповідачами за спірними договорами. З матеріалів справи ж вбачається, що підготовчі заходи з реалізації цього майна на прилюдних торгах відбуваються у межах виконавчого провадження №58187876 з виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.09.2018 у справі №910/6648/18 про стягнення з позивача у цій справі коштів, а не в порядку реалізації відповідачами заходів щодо набуття прав на це майно за спірними договорами.

Що стосується інших доводів апелянта, то вони спрямовані на встановлення та оцінку обставин по суті правовідносин, що виходить за межі компетенції суду апеляційної інстанції, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення або про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Приймаючи до уваги обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (зокрема, обраний захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та забезпечити ефективний захист його порушених прав та інтересів), імовірність ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, якщо позов буде судом задоволено, з метою запобігання порушення майнових прав позивача, господарський суд правомірно відхилив доводи апелянта в частині скасування заходів забезпечення позову та встановив, що захід забезпечення позову у вигляді заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та іншим органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна - будівлі літ "Н", блок "А" загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корпус 1, що вжитий ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.02.2019 слід залишити без змін.

В той же час, суд першої інстанції обґрунтовано скасував захід забезпечення позову у вигляді заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно та іншим органам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна - будівлі літ. "К", блок "Б", загальною площею 4 725 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, оскільки вказане майно не стосується предмету позову у цій справі.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/2360/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/2360/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року у справі № 910/2360/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/2360/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 05.08.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець