Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" серпня 2019 р. Справа №918/439/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання В`юненко І.І. розглянувши матеріали справи за позовом Малого приватного підприємства "Моріон" (33028, м. Рівне, вул. Шевченка, 7, ) до громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення неустойки в сумі 11 617 грн. 74 коп.

За участю сторін:

від позивача - Полюхович Л.В., наказ №3-К від 03.01.19;

від відповідач - ОСОБА_1.

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2019 року Мале приватне підприємство "Моріон" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до громадянина ОСОБА_1 , у якому просить, посилаючись на ст. ст. 526,610,611,612,785 Цивільного кодексу України, ст. 4, 162 -164, 171 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), стягнути з відповідача 11 617,74 грн. неустойки.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.06.2019 року, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/439/19, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "24" липня 2019 р. на 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.07.2019р. виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 25.06.2019 року у справі № 918/439/19. Пункт 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Рівненської області від від 25.06.2019 року у справі № 918/439/19 викладено в наступній редакції:

"3. Судове засідання для розгляду справи по суті призначити на "06" серпня 2019 р. на 11:00 год.

Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна, 26-А, в залі судових засідань № 14."

22.07.2019р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про направлення позовної заяви відповідачу та про здійснення розгляду справи в загальному позовному провадженні.

Щодо розгляду справи в загальному позовному провадженні суд, вважає за необхідне зазначити, що згідно з положеннями ст. 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з імперативним приписом ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Як передбачено ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За умовами ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

Позивачем заявлено позов про стягнення 11 617,74 грн.

Таким чином, суд зазначає що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд встановив, що даний спір в розумінні ст. 12 ГПК України є малозначним спором, у зв`язку з чим провадження у справі здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження.

Положеннями статті 250 ГПК України унормовано процедуру вирішення судом питання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Зокрема норми статті передбачають можливість розгляду справ, які можуть бути визнані судом малозначними (справ незначної складності та інших справ для яких пріоритетним є швидке вирішення), у порядку спрощеного провадження за клопотанням позивача (ч. 2 ст. 250 ГПК України). Для даної категорії спорів передбачена можливість подання відповідачем заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 250 ГПК України).

Водночас такого процесуального механізму не встановлено для справ, які визначено малозначними за імперативними приписами процесуального кодексу (п.1 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 247 ГПК України), на противагу тим справам, які визнаються малозначними судом (п.2 ч. 5 ст. 12 ГПК України, ч. 2 ст. 247 ГПК України).

Натомість процесуальними правилами унормовано, що механізм переходу розгляду справи зі спрощеного до загального провадження не застосовується якщо справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження (ч. 7 ст. 250 ГПК України).

У зв`язку з наведеним, враховуючи положення ч. 1 ст. 247 ГПК України, ч. 7 ст. 250 ГПК України, строк для надання заперечень щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу не надавався з огляду на імперативні приписи ч. 1 ст. 247 та ч. 7 ст. 250 ГПК України.

Отже, оскільки подане клопотання відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не обґрунтоване та суперечить правилам процесуального кодексу, суд залишає вищезазначене клопотання без задоволення.

Щодо направлення позовної заяви відповідачу, дану вимогу повторено у клопотанні відповідача від 05.08.2019р. в якому відповідач також просить суд відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме ( а.с. 8-9) позивачем залучено до позовної заяви докази направлення відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів.

При цьому, ГПК України не передбачає надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу повторно.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача в частині направлення позовної заяви відповідачу.

З аналізу поданого 05.08.2019 року клопотання суд робить висновок, що відповідач висловлює прохання відкласти розгляд справи для надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

Розглянувши подане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд з метою повного всебічного та об`єктивного розгляду спору, а також ураховуючи необхідність надання відповідачу часу для підготовки та направлення відзиву, вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Також 05.08.2019р. від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про винесення окремої ухвали та зупинення провадження у даній справі.

Господарський суд, розглянувши подане клопотання прийшов до висновку про відмову у його задоволенні виходячи з наступного.

Заявник в своєму клопотанні просить суд винести окрему ухвалу про порушення Верховною радою України імперативних приписів Основного закону прямої дії ст. 20 Конституції України щодо встановлення опису і порядку використання державних символів, яке перешкоджає і унеможливлює на думку заявника розгляд справи № 918/439/19 та виготовлення процесуальних документів у його ході на підставі чого також просить зупинити провадження у справі № 918/439/19 у порядку п.п.3 ч. 1 ст. 249 КАС України, а саме до прийняття Верховною радою України Закону України "Про опис і порядок використання Державних символів України" у відповідності до ст. 20 Конституції України.

При цьому, заявник вважає, що судом при виготовлені процесуальних документів по даній справі скріплено печатками які не відповідають ст. 20 Конституції України, обґрунтовує свою заяву нормами Закону "Про судоустрій і статус суддів", Конституцією України, ЗУ "Про виконавче провадження та Кодексу адміністративного судочинства України".

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України - Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

В свою чергу у відповідності до ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається із клопотання відповідача про винесення окремої ухвали та зупинення провадження у даній справі заявник керуюється нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Конституцією України, Закону України "Про виконавче провадження та Кодексом адміністративного судочинства України", що унеможливлює задоволення такого клопотання в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких входить притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність у діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення. Суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути постановлено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду оскарженню не підлягає. Суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, який повинен надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Викладені обставини в клопотанні, щодо винесення окремої ухвали про порушення Верховною радою України Конституції України не знаходять, а ні документального підтвердження, а ні законного обгрантування даного клопотання в частині винесення судом окремої ухвали.

Щодо зупинення провадження у даній справі.

Згідно ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

5) надходження заяви про відвід судді;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Отже, дослідивши клопотання відповідача, суд приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки відповідач не посилається на жодну із вищезазначених підстав передбачених ст.ст. 227, 228 ГПК України.

Керуючись статтями 12, 202, 233-235, 250, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишити без задоволення.

2. Відмовити у задоволені клопотання відповідача про винесення окремої ухвали та зупинення провадження у даній справі.

3. Розгляд справи відкласти на "14" серпня 2019 р. на 11:00 год.

4. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Рівненської області за адресою: м. Рівне, вул. Набережна 26 а, в залі судового засідання (кабінеті) №14.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена окремо від рішення суду в частині відмови у задоволені клопотання відповідача про винесення окремої ухвали та зупинення провадження у даній справі.

Суд звертає увагу сторін що подання доказів у справі здійснюється відповідно до ст.80 ГПК України.

При направленні у судове засідання уповноважених представників сторін, останнім мати при собі відповідно до ст.60 Господарського процесуального кодексу України документи, що підтверджують повноваження представників.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/ .

Суддя Заголдна Я.В.