РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019Справа № 910/2861/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Картавцевої Ю.В., при секретарі судового засідання Вишняк Н.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік"

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр»

про визнання недійсним рішення в частині

Представники:

від позивача: Стрелков В.О.

від відповідача: Кравченко О.К.

від третьої особи: Михалюк К.О., Коломієць А.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення в частині.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення Антимонопольного комітету України № 715-р від 11.12.2018 по справі № 143-26.13/107-17 прийнято відповідачем з неповним з`ясуванням обставин справи, які мають суттєве значення та з порушенням норм матеріального права, відтак просить суд визнати зазначене рішення недійсним у частині, що стосується позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2019 суд ухвалив: позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік" залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання обґрунтування порушення своїх прав щодо оспорюваного рішення, яке позивач просить визнати недійсним повністю, саме в частині притягнення до відповідальності іншої особи - ДП "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укртелекон"; надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (оригінал платіжного документа); надання доказів, які підтверджують відправлення копії позовної заяви та доданих документів листом з описом вкладення; надання належним чином засвідчених копій документів, ксерокопії яких долучені до позову; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

22.03.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції.

Зважаючи на наведені імперативні приписи пункту 5 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дана справа підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Згідно з приписами статті 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

За змістом ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

У вирішенні відповідного питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд з`ясовує, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому.

Оскільки позов обґрунтовано неправомірністю прийняття відповідачем рішення за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік" та Державним підприємством "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон" порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються встановлення економічно необґрунтованих цін реалізації засобів контролю та обмеження доступу на загальнодержавний ринок засобів контролю інших суб`єктів господарювання, спір у даній справі може зачіпати права та обов`язки Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон".

Враховуючи, що будуть досліджуватися обставини, що можуть вплинути на права і обов`язки Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон", суд дійшов висновку щодо необхідності залучення вказаної особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 суд ухвалив, зокрема, прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 14.05.2019; залучити до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон".

02.05.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У підготовче засідання 14.05.2019 з`явились представники сторін та представник третьої особи.

Представник третьої особи подав письмові пояснення.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримав долучене до позовної заяви клопотання про витребування у відповідача доказів, а саме матеріалів справи № 143-26.13/107-17 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік" та Державним підприємством "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон" законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу; матеріалів справи № 26-26/06-5186, а саме матеріалів рішення конкурсної комісії від 14.06.2001 № 4, надані відповідачу Експертно-технічним центром "Професіонал" за вих. № 44/02 від 11.01.202 року на запит Антимонопольного комітету України від 29.11.2001 за № 26-26/06-5186.

За змістом ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

З огляду на наведене, оскільки питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні, суд вважає за необхідне відкласти розгляд справи.

Крім того, відповідно до ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

З метою належної підготовки справи для розгляду суд вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 суд ухвалив: продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкласти на 04.06.2019; витребувати у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів справи Антимонопольного комітету України № 143-26.13/107-17 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» та Державним підприємством «Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «Укрелекон» законодавства про захист економічної конкуренції.

31.05.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

04.06.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи з підстав хвороби представника позивача.

У підготовче засідання 04.06.2019 з`явились представник відповідача та представник третьої особи. Представники позивача в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

Розглянувши в підготовчому засіданні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що позивачем не наведено тих обставин, наявність яких в силу ст. 183 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання позивача судом відмовлено.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 18.06.2019.

У підготовче засідання 18.06.2019 з`явився представник відповідача. Представники позивача та представники третьої особи в підготовче засідання не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого засідання були повідомлені належним чином.

У підготовчому засіданні 18.06.2019 судом з`ясовано, що в процесі підготовчого провадження у даній справі вчинені всі необхідні дії передбачені ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2019.

У судове засідання 02.07.2019 прибули представники позивача, відповідача та третьої особи.

У судовому засіданні 02.07.2019 оголошено перерву до 30.07.2019.

19.07.2019 до відділу діловодства суду від Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр» надійшло клопотання про процесуальне правонаступництво, у якому заявник просить замінити Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон" на Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр».

У судове засідання 30.07.2019 прибули учасники судового процесу.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон" припинено з 02.07.2019, тоді-як згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, правонаступником вказаної особи є Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр» (ідентифікаційний код 25286486).

До заяви про процесуальне правонаступництво заявником в тому числі долучено копію статуту Державного підприємства «Сервісно-видавничий центр», у якому зазначено, що вказане підприємство є правонаступником усіх майнових та немайнових прав і зобов`язань Державного підприємства "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон".

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, оскільки юридична особа - Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон" є припиненою у зв`язку з реорганізацією, правонаступником якої є Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр», ухвалою суду від 30.07.2019 замінено третю, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Український державний науково-дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків "Укрелекон" (ідентифікаційний код 32253785) на правонаступника - Державне підприємство «Сервісно-видавничий центр» (ідентифікаційний код 25286486).

У судовому засіданні 30.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

До того ж відповідно до частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду.

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як визначено статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначено і у п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Пунктом 32 Правил розгляду справ встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Суд зазначає, що вчинення суб`єктами господарювання узгоджених дій утворює самостійний склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції і не залежить від того, чи займають відповідні суб`єкти господарювання чи один з них монопольне (домінуюче) становище на ринку.

За змістом ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: 1) встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; 2) обмеження виробництва, ринків товарів, техніко-технологічного розвитку, інвестицій або встановлення контролю над ними; 3) розподілу ринків чи джерел постачання за територіальним принципом, асортиментом товарів, обсягом їх реалізації чи придбання, за колом продавців, покупців або споживачів чи за іншими ознаками; 4) спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів; 5) усунення з ринку або обмеження доступу на ринок (вихід з ринку) інших суб`єктів господарювання, покупців, продавців; 6) застосування різних умов до рівнозначних угод з іншими суб`єктами господарювання, що ставить останніх у невигідне становище в конкуренції; 7) укладення угод за умови прийняття іншими суб`єктами господарювання додаткових зобов`язань, які за своїм змістом або згідно з торговими та іншими чесними звичаями в підприємницькій діяльності не стосуються предмета цих угод; 8) суттєвого обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин.

Суд має з`ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб`єкта господарювання, які впливають на вартість товару, тощо.

При цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб`єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо).

Крім того, у вирішенні спорів, пов`язаних з оцінкою дій чи бездіяльності суб`єктів господарювання як погодженої конкурентної поведінки (стаття 5, частини перша - четверта статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), суд з`ясовує та перевіряє належними засобами доказування фактичні обставини, пов`язані з наявністю або відсутністю безпосереднього впливу таких дій (бездіяльності), - наприклад, укладання угоди або прийняття рішення в будь-якій формі, - на умови виробництва, придбання чи реалізації певного товару, в тому числі на такі параметри ринку, як можливі обсяги реалізації, загальний рівень цін на ринку тощо.

Судом встановлено, що 11.12.2018 Антимонопольним комітетом України (далі - Комітет, відповідач) прийнято рішення № 715-р у справі № 143-26.13/107-17 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення), яким, зокрема:

визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» та Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут технологій і товарно-грошового обігу, фінансових і фондових ринків «Укрелекон» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом встановлення економічно необґрунтованих цін реалізації засобів контролю;

визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» та державне підприємство «Український державний науково- дослідний інститут технологій товарно-грошового обігу, фінансових: і фондових ринків «Укрелекон» вчинили порушення, передбачене пунктом 5 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом обмеження доступу на загальнодержавний ринок засобів контролю інших суб`єктів господарювання;

за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» штраф у розмірі 877536 гривень;

за порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» штраф у розмірі 877536 гривень;

зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в п.п. 1, 2 резолютивної частини цього рішення.

Господарським судом міста Києва встановлено, що під час прийняття Рішення Антимонопольний комітет України виходив з наступного.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон). Дія Закону поширюється на всіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 2 Закону РРО - це пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі- продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій належать електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно- касовий; реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продаж товарів (послуг) тощо.

Книга обліку розрахункових операцій - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг) (далі - Книга ОРО).

Розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек. розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Центр сервісного обслуговування - суб`єкт господарювання, який за договором з постачальником надає послуги щодо введення в експлуатацію, технічного обслуговування, гарантійного, післягарантійного ремонту реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до статті 7 Закону порядок реєстрації, опломбування та застосування РРО, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), встановлюється органами доходів і зборів. Порядок реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації операцій з купівлі-продажу іноземної валюти, також встановлюється органами доходів і зборів за погодженням з Національним банком України.

Відповідно до відповідних Порядків Міністерства фінансів України засіб контролю - це спеціальна номерна пломба у вигляді прямокутника розміром 79 х 24 мм з фігурною вирубкою на краях, розділеного лінією перфорації на дві частини. Засіб контролю складається з трьох шарів: клейовий шар, папір, фольга гарячого тиснення.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 06.07.2010 № 485 «Про затвердження Форми засобу контролю» (далі - Наказ № 485), з метою забезпечення якості та надійності, унеможливлення підробки засобів, контролю, на виконання Наказу № 546, було затверджено Форму засобу контролю підвищеного рівня захисту для опломбування, зокрема, РРО, Книг ОРО.

Відповідаю до вимог Порядку ведення розрахункових книжок суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані зареєструвати книги ОРО. Реєстрація книг ОРО здійснюється в контролюючому органі за основним місцем обліку суб`єкта господарювання як платника податків.

Згідно з Порядком ведення розрахункових книжок книга ОРО повинна бути прошнурована, послідовно пронумерована та мати належним чином установлені засоби контролю» щоб унеможливити розшнурування книги ОРО або вилучення її аркушів без порушення цілісності засобу контролю.

Одними з підстав прийняття керівником контролюючого органу рішення про скасування реєстрації книги ОРО на окрему господарську одиницю, відповідно до Порядку ведення розрахункових книжок, є порушення цілісності засобу контролю, встановленого на книгу ОРО, та/або виявлення факту опломбування книги ОРО підробленим засобом контролю або таким, номер якого не збігається з номером, зазначеним у реєстраційній заяві. При цьому, у разі наявності таких підстав, контролюючим органом за місцем реєстрації книги ОРО може бути прийнято рішення про переопломбування такої книги.

При переопломбуванні книги ОРО виправляються дані про встановлений засіб контролю та вносяться відповідні зміни до інформаційної системи Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України). Помітки, викреслювання, виправлення засвідчуються підписом посадової особи та печаткою контролюючого органу. Цілісність та справжність засобів контролю встановлюються за методикою їх виробника.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку опломбування, опломбування РРО здійснюються центром сервісного обслуговування (далі - ЦСО) після персоналізації РРО період його реєстрацією в контролюючому органі; - після ремонту РРО, що потребував доступу до внутрішніх вузлів РРО; при заміні засобу контролю РРО; після перевірки РРО на відповідність конструкторсько-технологічній та програмній документації (далі - документація) виробника; при прийнятті на сервісне обслуговування РРО, який раніше обслуговувався в іншому ЦСО; за рішенням контролюючого органу.

Пунктом 1 розділу II Порядку опломбування передбачено, що введення РРО та зовнішніх модемів в експлуатацію, їх технічне обслуговування та ремонт здійснюється ЦСО виключно на підставі договорів про технічне обслуговування та ремонт РРО, укладених із суб`єктами господарювання.

Цілісність та справжність пломб (засобів контролю) на корпусі, блоках та фіскальному блоці визначаються за методикою, затвердженою їх виробником. ЦСО забороняється використовувати засоби контролю не за призначенням, а також передавати чи продавати їх без здійснення операції опломбування.

Розпломбування РРО та вилучення довідки про опломбування здійснюються ЦСО, з яким суб`єктом господарювання укладено договір про технічне обслуговування та ремонт РРО, в тому числі у випадках порушення цілісності пломб та/або засобів контролю, закінчення строку використання засобів контролю.

У разі виявлення несправностей РРО, а також пошкодження засобів контролю суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом робочого дня, коли було виявлено несправності чи пошкодження, письмово або засобами електронного зв`язку в довільній формі повідомити ЦСО, а також протягом двох робочих днів після дня виявлення несправностей чи пошкодження письмово або засобами електронного зв`язку в довільній формі повідомити про це контролюючий орган, в якому суб`єкт господарювання зареєстрований як платник податків.

Контроль за відповідністю конструкції та програмного забезпечення РРО документації виробника, у тому числі перевірка програмного забезпечення за допомогою верифікатора, здійснюються на підставі рішення керівника контролюючого органу шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Перевірки проводяться уповноваженими посадовими особами контролюючого органу в тому числі у таких випадках: відсутність або порушення цілісності пломб та/або засобів контролю ЦСО або виробника; закінчення строку використання засобів контролю; виявлення факту опломбування РРО підробленим засобом контролю або таким, серія та номер якого не збігаються із серією та номером, що зазначені в довідці про опломбування тощо.

Отже, Комітет дійшов висновку, що чинні нормативно-правові акти встановлюють обов`язковість використання суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі під час продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг реєстраторів розрахункових операцій або у випадках, передбачених Законом, книги обліку розрахункових операцій. При цьому РРО та книги ОРО повинні мати належним чином установлені засоби контролю.

Товаром, що є об`єктом аналізу при розгляді справи Комітетом, були визначені засоби контролю, які обертаються на території України, мають продавця (ТОВ «НВП «Гаммаграфік») та покупців - суб`єктів господарювання: ЦСО (як основні покупці), суб`єктів господарювання, які здійснюють друк та/або продаж Книг ОРО, та суб`єктів, що використовують РРО та книги ОРО.

При цьому за споживчими характеристиками, функціональним призначенням, умовами споживання та реалізації на території України не має подібного або аналогічного засобам контролю товару.

Товарними межами ринку, з урахуванням відсутності взаємозамінних товарів (товарних груп), у межах яких споживач за звичайних умов може легко перейти від споживання засобів контролю до споживання іншого товару, є ринок засобів контролю, на які з моменту введення в дію відповідних нормативно-правових актів є попит та пропозиція.

Ринок засобів контролю є загальнодержавним ринком, з урахуванням того, що покупцями засобів контролю ТОВ «НВП «Гаммаграфік» є суб`єкти господарювання незалежно від території, на якій останні зареєстровані, фактично знаходяться, або в межах якої здійснюють господарську діяльність. Також фізичні та технічні характеристики засобів контролю, рівень транспортних витрат та відсутність обмежень щодо вивезення/ввезення в межах території України не спричиняють обмежень у їх транспортуванні територією України.

Покупцями засобів контролю є три групи суб`єктів господарювання: суб`єкти господарювання, їх господарські одиниці та представники (уповноважені особи) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі та використовують розрахункові книжки та книги обліку розрахункових операцій; центри сервісного обслуговування, що здійснюють придбання засобів контролю для суб`єктів господарювання, їх господарських одиниць та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій, що перебувають на обслуговуванні зазначених ЦСО; суб`єкти господарювання, які здійснюють друк та/або продаж Книг ОРО.

При цьому для перелічених вище покупців придбання засобів контролю не є їх вибором, а є обов`язковою передумовою для здійснення останніми обраного виду господарської діяльності.

Так, у Рішенні зазначено, що відповідно до інформації, наданої ДФС України листом від 23.02.2017 № 2949/5/99- 99-14-05-01-16 у відповідь на вимогу Комітету від 31.01.2017 № 130-29/08-956: «Основними споживачами засобів контролю згідно з вимогами чинного законодавства є центри сервісного обслуговування (далі - ЦСО)».

Як зазначив Комітет, зазначене вище також підтверджується інформацією, наданою ДП «Укрелекон» листом від 10.01.2017 № 04 у відповідь на вимогу Комітету від 20,12.2016 № 130-29/08-13540: «Основними споживачами (заявниками) засобів контролю є центри сервісного обслуговування реєстраторів розрахункових операцій».

Часовими межами досліджуваного ринку є 2013 - перше півріччя 2018 року, тобто проміжок часу, протягом якого залишались незмінними структура ринку та співвідношення попиту та пропозиції на ньому.

Отже, Комітет дійшов висновку, що ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та ДП «Укрелекон» протягом 2013 - першого півріччя 2018 року здійснювали діяльність із реалізації засобів контролю на загальнодержавному ринку засобів контролю.

При встановленні антиконкурентних узгоджених дій, Комітетом зазначено про декілька елементів, які входять до складу даного порушення, а саме: забезпечення виготовлення засобів контролю одним суб`єктом господарювання та обмеження доступу потенційним конкурентам на ринок засобів контролю; встановлення цін та інших умов придбання та реалізації засобів контролю.

Відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України «Про впровадження системи державного контролю за виготовленням, реалізацією та застосуванням засобів контролю» від 21.09.2004 № 546 (далі - Наказ № 546) ДП «Укрелекон» було доручено організацію централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю.

Також наказом № 546 ДП «Укрелекон» було зобов`язано у місячний строк розробити форму засобу контролю нового зразка, підготувати технічні вимоги до засобів контролю та методику, за якою визначається їх цілісність та справжність, надати пропозиції про внесення змін до нормативних актів щодо застосування засобів контролю; та у двомісячний строк забезпечити централізоване виготовлення засобів контролю нової форми в необхідних обсягах і безперебійне забезпечення ними суб`єктів підприємницької діяльності, а також ведення інформаційної бази даних щодо засобів контролю та їх користувачів,

Комітетом встановлено, що ДП «Укрелекон» реалізувало свої повноваження, надані Державною податковою адміністрацією України (на сьогодні - ДФС України), у частині організації централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю, у тому числі шляхом укладення з ТОВ «НВП «Гаммаграфік» договору № 1816УК від 18.01.2006 (далі - Договір), предметом якого є зобов`язання ТОВ «НВП «Гаммаграфік» з централізованого виготовлення засобів контролю (далі -ЗК), забезпечення ними заявників, укладення з ними договорів на забезпечення пломбами, ведення інформаційної бази даних щодо виготовлення, реалізації; розповсюдження та застосування пломб.

Відповідно до інформації, наданої ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік», протягом 2013 - першого півріччя 2018 року виготовлено та реалізовано засобів контролю в такій кількості (обсяг товару, який обертається на ринку): січень-березень 2013 року - 468143 штуки; квітень-грудень 2013 року - 884 443 штуки; 2014 рік - 850 147 штук; 2015 рік - 1 061 890 штук; 2016 рік-869 069 штук; 2017 рік - 892 595 штук; січень червень 2018 року-373 127 штук.

У вартісному показнику реалізовано засобів контролю, які обертаються на ринку; січень-березень 2013 року - на 2 331 352,14 гри з ПДВ; квітень-грудень 2013 року - на 8 809 052,28 грн з ПДВ; 2014 рік - на 8 467 464,12 грн з ПДВ; 2015 рік - на 10 576 424,40 грн з ПДВ; 2016 рік - на 8 655 927,24 грн з ПДВ; 2017 рік - на 8 890 246,20 грн з ПДВ; січень-червень 2018 року - на 3 716 344,92 грн з ПДВ.

Продавцем засобів контролю є один суб`єкт господарювання - ТОВ «НВП «Гаммаграфік».

При цьому, як зазначив Комітет, на ринку засобів контролю наявне адміністративне обмеження, яке є бар`єром для вступу потенційних конкурентів на ринок, а саме відповідно до Наказу № 546 ДП «Укрелекон» було доручено організацію централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю. Отже, повноваження допуску будь-якого нового суб`єкта господарювання на зазначений ринок належать ДП «Укрелекон».

При цьому особливості товару - засобів контролю, їх функціональне призначення, ризик фальсифікації або підробки ставлять під сумнів доцільність одночасного функціонування на ринку кількох суб`єктів господарювання, що будуть їх виготовляти та розповсюджувати.

На користь ефективності, з точки зору захисту від фальсифікації та підробок засобів контролю, моделі їх виготовлення та розповсюдження одним суб`єктом господарювання свідчить інформація надана ДФС України листом від 15.11.2016 № 19727/5/99-99-14-05-01-16 у відповідь на вимогу Комітету від 21.10.2016 № 130-23/08-11266.

При цьому конкуренція між потенційними учасниками ринку могла б бути забезпечена шляхом дотримання конкурентної (конкурсної) процедури відбору єдиного виробника як на етапі його визначення, а саме у 2006 році, перед укладенням ДП «Укрелекон» договору з ТОВ «НВП «Гаммаграфік», так і через заздалегідь визначений термін (періодично), який буде достатнім для планування своєї господарської діяльності суб`єктом господарювання, у тому числі в частині отримання прибутку, та усвідомлення таким суб`єктом ризику, що несе конкурентне майбутнє змагання, яке буде стимулювати до реалізації якісного товару за економічно обгрунтованою вартістю.

Обґрунтовуючи, чому ДП «Укрелекон» уклало Договір саме з ТОВ «НВП «Гаммаграфік», останнє в листі від 14.03.2017 № 367 повідомило: «На час укладання договору з ДП «Укрелекон» наше підприємство мало багаторічний досвід безпосереднього виконання комплексу робіт та послуг з виготовлення та розповсюдження засобів контролю, успішно впроваджувало діяльність з голографічного захисту документів і товарів відповідно до ліцензійній умов здійснення зазначеної діяльності, мало досвідчений та кваліфікований персонал і високотехнологічне обладнання, відповідні технології та програмне забезпечення, та було першим в Україні підприємством, що застосовувало новітні технології щодо обліку документів і товарів та контролю за рухом їх в автоматизованому режимі».

У Комітеті відсутньою була інформація, яка свідчила б про порядок визначення ТОВ «НВП «Гаммаграфік» єдиним суб`єктом господарювання, що виготовляє та розповсюджує засоби контролю на конкурентних (конкурсних) засадах.

Ринковою (монопольною) владою є здатність суб`єкта господарювання (групи суб`єктів господарювання) визначати чи суттєво впливати на умови обороту товару на ринку, не допускати, усувати, обмежувати конкуренцію, зокрема підвищувати ціну та підтримувати її вище рівня ціни, що існував би за умов значної конкуренції,

ТОВ «НВП «Гаммаграфік» самостійно не має відповідної ринкової влади. Зазначене випливає з повноважень, які державою надано ДП «Укрелекон», у тому числі в частині делегування останньому функції організації централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю.

ДП «Укрелекон» реалізувало свої повноваження в тому числі шляхом укладення з ТОВ «НВП «Гаммаграфік» Договору, за умовами якого ТОВ «НВП «Гаммаграфік» зобов`язане: забезпечити виготовлення та реалізацію ЗК у достатніх обсягах відповідно до заявок заявників; укладати договори із заявниками про забезпечення їх ЗК; забезпечити ведення баз даних: заявок заявників на забезпечення їх ЗК, даних про договори заявників з постачальниками (постачальниками-виробниками) РРО, даних щодо переліку моделей РРО, які знаходяться на технічному обслуговуванні, гарантійному та післягарантійному ремонті у заявників, даних зі звітності заявників щодо застосування ЗК; забезпечити доставку ЗК до заявників; забезпечити контроль якості виготовлення ЗК; не передавати третім особам матриці та коди формування контрольно-облікової інформації, виготовлені відповідно до цього договору, а також не виготовляти їх для третіх осіб; здійснювати розрахунки з ДП «Укрелекон» в порядку та на умовах, передбачених цим договором; здійснювати за власний рахунок телефонні переговори, відправку факсів тощо під час роботи із заявниками; щомісячно надавати вхідні дані для формування звітності з розповсюдження ЗК в електронній формі ДП «Укрелекон»; для ведення обліку та формування звітів щодо виготовлених, реалізованих та розповсюджених ЗК надати ДП «Укрелекон» права на використання для цього автоматизованої системи обліку та контролю тощо.

Також зазначеним Договором узгоджена відпускна ціна одного ЗК, розмір винагороди ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та сума коштів, яку ТОВ «НВП «Гаммаграфік» зобов`язане повертати ДП «Укрелекон» щомісячно. Так, пунктом 5.3. Договору передбачалося, що ТОВ «НВП «Гаммаграфік» утримує винагороду згідно з п. 5.1 Договору з грошових коштів, отриманих від заявників. Решту коштів ТОВ «НВП «Гаммаграфік» зобов`язане повертати ДП «Укрелекон» щомісячно до 20 числа за попередній місяць. Додатковою угодою від 30.01.2006 до Договору було внесено зміни, зокрема, змінено назву розділу « 5. ВАРТІСТЬ РОБІТ ТА ПОРЯДОК РОЗРАХУНКІВ», а в п. 5.3 зазначалася вартість робіт ДП «Укрелекон» та вказано, що ТОВ «НВП «Гаммаграфік» перераховує належну суму ДП «Укрелекон» щомісячно до 20 числа за попередній місяць або в інші терміни за усною домовленістю сторін.

Відповідно до умов Договору ціна, за якою реалізується один ЗК, може бути змінена за взаємною згодою ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та ДП «Укрелекон». Також умовами Договору обмежена загальна вартість ЗК, що зобов`язується централізовано виготовляти в необхідних обсягах ТОВ «НВП «Гаммаграфік». сумою, яка не перевищує 200 млн грн.

Із зазначеного Комітетом зроблено висновок, що ТОВ «НВП «Гаммаграфік» самостійно не має ринкової влади, а здатне визначати чи суттєво впливати на умови обороту засобів (контролю на ринку лише , в межах чинних нормативно-правових актів, а в частині можливого суттєвого підвищення ціни на ЗК та підтримування її вище рівня цін, які існували б за умов значної конкуренції, - лише за взаємною згодою з ДП «Укрелекон», що була б оформлена внесенням відповідних змін до Договору.

Так, додатковими угодами до Договору (від 27.01.2006 та від 30.01.2006) були внесені зміни в частині предмета Договору, а саме, була обмежена загальна вартість засобу контролю, який зобов`язується централізовано виготовляти в необхідних обсягах ТОВ «НВП «Гаммаграфік», сумою, яка спочатку не перевищувала 90 млн грн, а потім - 200 млн. грн. Додатковою угодою також було продовжено строк дії Договору до 31 грудня 2026 року.

Отже, ДП «Укрелекон» було визначено ТОВ «НВП «Гаммаграфік» як єдиного суб`єкта господарювання, який виготовляє та реалізовує засоби контролю на території України, надавши при цьому ТОВ «НВП «Гаммаграфік» переважне право перед іншими заявниками на продовження строку дії укладеного Договору. Цим було створено обмеження, яке є бар`єром для вступу потенційних конкурентів на ринок засобів контролю.

Також Комітетом зазначено, що у період із 30 січня 2006 року до 29 березня 2013 року вартість робіт ДП «Укрелекон» у відпускній ціні ЗК у відсотковому відношенні становила 18,07 %, а ТОВ «НВП «Гаммаграфік» - 81,93 %. З 29 березня 2013 року вартість робіт ДП «Укрелекон» у відпускній ціні ЗК у відсотковому відношенні становила 59,04 %, а ТОВ «НВП «Гаммаграфік» - 40,96 %.

Отже, з січня 2006 року по березень 2013 року ціна за один ЗК не змінювалась, а в березні 2013 року вартість зросла на 100 %. Із них вартість робіт, які виконує за договором ТОВ «НВП «Гаммаграфік», залишилась незмінною, а вартість робіт ДП «Укрелекон» зросла у натуральному виразі на 553,33 %, тобто більше ніж у 5 разів.

19 серпня 2013 року до Договору в частині зобов`язань ДП «Укрелекон» було внесено відповідні зміни та додано роботи, пов`язані з погодженням укладання ТОВ «НВП «Гаммаграфік» із заявниками договору про забезпечення засобами контролю, а саме, передбачена процедура надсилання ТОВ «НВП «Гаммаграфік» запиту на адресу ДП «Укрелекон» щодо можливості укладення із заявником договору про забезпечення ЗК разом з відповідними документами заявника у додатку, подальша перевірка зазначених документів ДП «Укрелекон» та надсилання на адресу ТОВ «НВП «Гаммаграфік» за її результатами примірника запиту з позначкою «погоджено».

Комітет зауважив, що до внесення відповідних змін Додатковою угодою від 19.08.2013 зазначені роботи виконувало ТОВ «НВП «Гаммаграфік» у межах суми 4,08 грн, яка залишилась незмінною. Після передання таких функцій ДП «Укрелекон» вартість робіт ТОВ «НВП «Гаммаграфік» за Договором не була зменшена. Натомість вартість робіт ДП «Укрелекон» зросла на 4,98 грн, тобто більш ніж на 22 %: від тієї вартості, за яку ТОВ «НВП «Гаммаграфік», крім переданих функцій, здійснювало ще й виготовлення ЗК.

Як зазначено у Рішенні, обґрунтування ДП «Укрелекон» щодо впливу саме об`єктивних економічних чинників на підвищення його вартості робіт були надані лише у співвідношенні 2004 рік з 2012 роком. Тобто, інформація була надана до 2012 року, коли ще обсяг відповідних робіт не було включено до складу робіт ДП «Укрелекон».

Комітет також зазначив, що виникнення об`єктивних економічних чинників стосувалось також і ТОВ: «НВП «Гаммаграфік», але, на відміну від вартості робіт ДП «Укрелекон», вартість його робіт залишилась незмінною, навіть при тому, що ТОВ «НВП «Гаммаграфік» виконує основні виробничі складові (роботи, і зростання зазначених чинників стосується більшою мірою ТОВ «НВП «Гаммаграфік», ніж ДП «Укрелекон», роботи якого по суті є адміністративними.

Обмеження самостійності кожного із суб`єктів були встановлені Договором за домовленістю сторін, відповідно до якого ціна ЗК була визначена та підлягала зміні за взаємною згодою між ними.

Під час укладення Додаткової угоди від 29.03.2013 сторони також були вільними від будь-яких зобов`язань одна перед одною щодо необхідності підвищення вартості. При цьому ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та ДП «Укрелекон» добровільно погодились підвищити вартість ЗК удвічі за рахунок збільшення вартості робіт ДП «Укрелекон» за договором більше ніж у п`ять разів за відсутності об`єктивних на те причин.

Враховуючи умови Договору щодо переважного права ТОВ «НВП «Гаммаграфік» на укладення його на новий строк, додаткові угоди до Договору, якими була: обмежена загальна вартість ЗК, що зобов`язується централізовано виготовляти в необхідних обсягах ТОВ «НВП «Гаммаграфік», сумою, яка спочатку не перевищувала 90 млн грн, а потім - 200 млн грн.., а також додаткової угоди до нього, якою дія Договору була продовжена до 2026 року, без відповідного втручання держави або досягнення домовленості між ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та ДП «Укрелекон» щодо розірвання зазначеного Договору, змагання між суб`єктами господарювання за отримання ексклюзивного права на виготовлення та розповсюдження ЗК, у тому числі цінова конкуренція, є неможливим.

При цьому, за умови наявності чіткого розподілу витрат та зобов`язань між ДП «Укрелекон» і ТОВ «НВП «Гаммаграфік» у частині розповсюдження та ведення електронних баз даних, потенційні конкуренти могли б запропонувати свою вартість виготовлення та розповсюдження ЗК, що могла б бути нижчою за встановлену Договором, Також, за умови недосягнення між ДП «Укрелекон» і ТОВ «НВП «Гаммаграфік» домовленості за Договором щодо першочергового права ТОВ «НВП «Гаммаграфік» на його укладення на новий строк та його дії до 2026 року, ТОВ «НВП «Гаммаграфік» під час здійснення господарської діяльності на ринку ЗК усвідомлювало б, зокрема під час укладення додаткової угоди щодо підвищення вартості, ризик, який несе майбутня конкуренція за отримання знов такого ексклюзивного права на виготовлення та розповсюдження ЗК, з іншими потенційними учасниками ринку, який змушував би останню таким чином будувати свою поведінку на ринку, щоб не мати негативних відгуків щодо завищеної вартості.

Разом з тим, завдяки зазначеній узгодженій поведінці ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та ДП «Укрелекон» змагання між суб`єктами господарювання (можливими виробниками продукції) з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання в частині отримання ексклюзивного права на певний період часу щодо виготовлення та розповсюдження засобів контролю є неможливим, а покупці (заявники) вимушені придбавати ЗК за узгодженою між зазначеними двома суб`єктами вартістю, яка не має належного обгрунтування, а не за вартістю,: яка була б встановлена внаслідок такого змагання, у тому числі цінового.

Такі узгоджені дії ТОВ «НВП «Гаммаграфік» та ДП «Укрелекон» у вигляді укладення договору, яким, зокрема, передбачалися умови встановлення ціни на ЗК та строк дії якого було продовжено до 2026 року, усунули будь-яку конкуренцію на ринку ЗК, яка є найкращим із можливих результатів за певних економічних умов, змістом якої є те, що компанії - потенційні учасники ринку ЗК, які досягнули б найкращих економічних результатів та запропонували найкращі умови, завжди б перемагали на такому ринку.

Також зазначені дії, за висновками Комітету, призводять до недопущення потенційної конкуренції між суб`єктами господарювання, що мають потенційну можливість виготовляти та розповсюджувати ЗК, внаслідок чого вона не може стати реальною.

Позивач в обґрунтування позовних вимог вказав, що конкуренція між потенційними учасниками ринку була забезпечена у червні 2001 року за чинним на час проведення конкурсу законодавством; твердження про змову двох суб`єктів господарювання з метою отримання матеріальних благ є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи; взаємовідносини ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік» не можуть підпадати під визначення узгодженні дії, які стосуються встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів; здійснювати виготовлення засобів контролю гуртом або частково, або всіма бажаючими неможливо з огляду природи їх визначення; відповідач не надав доказів, що позивач порушив своїми діями інтереси суб`єктів господарювання чи споживачів.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на те, що в матеріалах справи наведені докази та встановленні факти порушення позивачем законодавства про захист економічної конкуренції, а тому прийняте Рішення відповідає вимогам чинного законодавства.

Третя особа підтримала позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції";порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України «Про впровадження системи державного контролю за виготовленням, реалізацією та застосуванням засобів контролю» від 21.09.2004 № 546 (далі - Наказ № 546) ДП «Укрелекон» було доручено організацію централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю.

Також наказом № 546 ДП «Укрелекон» було зобов`язано у місячний строк розробити форму засобу контролю нового зразка, підготувати технічні вимоги до засобів контролю та методику, за якою визначається їх цілісність та справжність, надати пропозиції про внесення змін до нормативних актів щодо застосування засобів контролю; та у двомісячний строк забезпечити централізоване виготовлення засобів контролю нової форми в необхідних обсягах і безперебійне забезпечення ними суб`єктів підприємницької діяльності, а також ведення інформаційної бази даних щодо засобів контролю та їх користувачів,

Комітетом встановлено, що ДП «Укрелекон» реалізувало свої повноваження, надані Державною податковою адміністрацією України (на сьогодні - ДФС України), у частині організації централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю, у тому числі шляхом укладення з ТОВ «НВП «Гаммаграфік» договору № 1816УК від 18.01.2006 (Договір), предметом якого є зобов`язання ТОВ «НВП «Гаммаграфік» з централізованого виготовлення ЗК, забезпечення ними заявників, укладення з ними договорів на забезпечення пломбами, ведення інформаційної бази даних щодо виготовлення, реалізації; розповсюдження та застосування пломб.

Продавцем засобів контролю є один суб`єкт господарювання - ТОВ «НВП «Гаммаграфік», що підтверджується інформацією, наданою ДФС листом від 23.02.2017 №2949/5/99-99-14-05-01-16.

При цьому, за відсутності матеріалів конкурсу з визначення позивача як виробника засобів контролю, Комітет не міг проаналізувати їх на предмет дотримання вимог про захист економічної конкуренції, а вказані доводи позивача не можуть підтверджувати наявність підстав для скасування Рішення.

Щодо доводів позивача стосовно того, що взаємовідносини ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік» не можуть підпадати під визначення узгодженні дії, які стосуються встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Згідно із частиною першою та пунктом 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються встановлення цін чи інших умов придбання або реалізації товарів.

Відповідно до Договору відпускна ціна одного ЗК із 30 січня 2006 року до 29 березня 2013 року для заявників становила 4,15 грн, ПДВ 20 % - 0,83 грн. Разом: 4,98 грн: із них вартість робіт ТОВ «НВП «Гаммаграфік» становила 3,40 грн, ПДВ 20% - 0,68 грн. Разом: 4,08 грн; із них вартість робіт ДП «Укрелекон» становила 0,75 грн, ПДВ 20% - 0,15 грн. Разом: 0,90 грн.

При цьому 29.03.2013 Додатковою угодою № 2 до Договору вартість була змінена. Відпускна ціна одного ЗК для заявників становила 8,30 грн, ПДВ 20 % - 1,66 грн. Разом: 9,96 грн: із них вартість робіт ТОВ «НВП «Гаммаграфік» залишається незмінною, а саме становить 3,40 грн, ПДВ 20% - 0,68 грн. Разом: 4,08 грн; а вартість робіт ДП «Укрелекон» становить 4,90 грн, ПДВ 20 % - 0,98 грн. Разом: 5,88 грн.

Отже, у період із 30 січня 2006 року до 29 березня 2013 року вартість робіт ДП «Укрелекон» у відпускній ціні ЗК у відсотковому відношенні становила 18,07 %, а ТОВ «НВП «Гаммаграфік» - 81,93 %. З 29 березня 2013 року вартість робіт ДП «Укрелекон» у відпускній ціні ЗК у відсотковому відношенні становила 59,04 %, а ТОВ «НВП «Гаммаграфік» - 40,96 %.

Відтак, із січня 2006 року по березень 2013 року ціна за один ЗК не змінювалась. А в березні 2013 року вартість зросла на 100 %. Із них вартість робіт, які виконує за договором ТОВ «НВП «Гаммаграфік», залишилась незмінною, а вартість робіт ДП «Укрелекон» зросла у натуральному виразі на 553,33 %. тобто більше ніж у 5 разів.

При цьому обсяг робіт, які виконувало ДП «Укрелекон» за Договором з моменту його укладення та після внесення до нього Додатковою угодою від 29.03.2013 відповідних змін щодо вартості, залишався незмінним до 19 серпня 2013 року.

19 серпня 2013 року до Договору в частині зобов`язань ДП «Укрелекон» було внесено відповідні зміни та додано роботи, пов`язані з погодженням укладання ТОВ «НВП «Гаммаграфік» із заявниками договору про забезпечення засобами контролю, а саме, передбачена процедура надсилання ТОВ «НВП «Гаммаграфік» запиту на адресу ДП «Укрелекон» щодо можливості укладення із заявником договору про забезпечення ЗК разом з відповідними документами заявника у додатку, подальша перевірка зазначених документів ДП «Укрелекон» та надсилання на адресу ТОВ «НВП «Гаммаграфік» за її результатами примірника запиту з позначкою «погоджено».

Суд зазначає, що до внесення відповідних змін Додатковою угодою від 19.08.2013 зазначені роботи виконувало ТОВ «НВП «Гаммаграфік» у межах суми 4,08 грн, яка залишилась незмінною. Після передання таких функцій ДП «Укрелекон» вартість робіт ТОВ «НВП «Гаммаграфік» за Договором не була зменшена. Натомість вартість робіт ДП «Укрелекон» зросла на 4,98 грн, тобто більш ніж на 22 % від тієї вартості, за яку ТОВ «НВП «Гаммаграфік», крім переданих функцій, здійснювало ще й виготовлення ЗК.

Крім того, як обгрунтовано зазначив Комітет, пояснення ДП «Укрелекон» щодо впливу саме об`єктивних економічних чинників на підвищення його вартості робіт були надані лише у співвідношенні 2004 рік з 2012 роком. Тобто, інформація була надана до 2012 року, коли ще обсяг робіт не було включено до складу робіт ДП «Укрелекон».

Щодо доводів позивача, що здійснювати виготовлення засобів контролю гуртом або частково, або всіма бажаючими - неможливо з огляду природи їх визначення, суд зазначає, що Комітет не зазначав у Рішенні про необхідність здійснення діяльності на ринку засобів контролю одночасно декількома суб`єктами господарювання.

Так, обмеження доступу до ринку полягає у тому, що ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік» узгоджували свої дії між собою, що підтверджується, зокрема, обмеженням доступу потенційним конкурентам на ринок засобів контролю шляхом встановлення дії Договору між ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік» до 2026 року.

Комітетом встановлено, що на ринку засобів контролю наявне адміністративне обмеження, яке є бар`єром для вступу потенційних конкурентів на ринок, оскільки відповідно до Наказу № 546 ДП «Укрелекон» було доручено організацію централізованого виготовлення та розповсюдження засобів контролю і формування звітності щодо розповсюдження засобів контролю. Отже, повноваження допуску будь-якого нового суб`єкта господарювання на зазначений ринок належать ДП «Укрелекон».

Так, як встановлено Комітетом, ДП «Укрелекон» було визначено ТОВ «НВП «Гаммаграфік» як єдиного суб`єкта господарювання, який виготовляє та реалізовує засоби контролю на території України, надавши при цьому ТОВ «НВП «Гаммаграфік» переважне право перед іншими заявниками на продовження строку дії укладеного між ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік» Договору. Цим було створено обмеження, яке є бар`єром для вступу потенційних конкурентів на ринок засобів контролю.

Щодо доводів позивача стосовно відсутності доказів у підтвердження того, що будь-які суб`єкти господарювання, громадяни, об`єднання, установи, звертались з заявами чи скаргами про порушення їх прав, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за: заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Відтак, розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції було розпочато за власною ініціативою органів Комітету, що є законною підставою для початку розгляду справи.

Щодо тверджень позивача, що відповідач не надав жодного доказу, що ТОВ «НВП «Гаммаграфік» порушило своїми діями інтереси суб`єктів господарювання чи споживачів, суд зазначає, що позивач при цьому посилається на статтю 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Разом з цим, стаття 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлює, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

При цьому, дії позивача визнано порушенням, яке передбачене пунктом 1 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом встановлення економічно необгрунтованих цін реалізації засобів контролю та пунктом 5 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом обмеження доступу на загальнодержавний ринок засобів контролю інших суб`єктів господарювання.

Таким чином, з огляду на положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач в оскаржуваному Рішенні дійшов обґрунтованих висновків, що дії ДП «Укрелекон» та ТОВ «НВП «Гаммаграфік», які протягом 01.04.2013 - першого півріччя 2018 року встановлювали економічно необгрунтовані ціни реалізації засобів контролю та обмежували доступ на ринок іншим суб`єктам господарювання, є антиконкурентними узгодженими діями у вигляді встановлення економічно необгрунтованих цін реалізації засобів контролю та обмеження доступу на ринок інших суб`єктів господарювання відповідно до пункту 1 та 5 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи Комітету та повноту їх встановлення в оскаржуваному Рішенні, суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 р. № 5, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено подані документи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік" не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача з огляду на відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.08.2019

Суддя Ю.В. Картавцева