РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2019Справа № 910/573/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" до Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" про розірвання договору оренди, повернення орендованого майна, виселення та стягнення заборгованості в сумі 259 264,56 грн., за участю представника позивача - Санжак Л.В., ордер серія КВ № 411669 від 17.04.2019 року, відповідача - Козій Д.О., ордер серія КС №555334 від 14.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання укладеного між сторонами договору оренди від 26.12.2013 року, повернення орендованого майна, виселення відповідача із спірних приміщень та стягнення заборгованості в сумі 259264,56 грн., а саме 238687,15 грн. боргу з орендної плати, 8643,05 горн. пені та 11934,36 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві посилається на істотне порушення орендарем зобов'язань за договором оренди від 26.12.2013 року в частині несплати орендної плати більше трьох місяців підряд.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.02.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 20.03.2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2019 року у зв'язку з відставкою судді Якименка М.М. справу передано на розгляд судді Чебикіній С.О.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2019 року справу прийнято до свого провадження та підготовче засідання призначено на 17.04.2019 року.

17.04.2019 року в підготовчому засіданні оголошено перерву на 15.05.2019 року.

20.05.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в позові з тих підстав, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано до суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

20.05.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про призначення судово-економічної експертизи для встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача з орендної плати, пені та штрафу.

За приписом ч. ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При цьому, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Проте, в даному випадку для з'ясування обставин, що мають значення для справи, відсутня необхідність у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, а тому у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи судом відмовлено.

20.05.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано клопотання про визнання відсутності повноважень у адвоката Санжак Лесі Володимирівни на представництво інтересів позивача, в задоволенні якого судом відмовлено, оскільки в матеріалах справи міститься ордер серія КВ № 411669 від 17.04.2019 року, договір про надання безоплатної правової допомоги від 06.02.2019 року та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

20.05.2019 року в підготовчому засіданні оголошено перерву на 05.06.2019 року.

24.05.2019 року позивачем через канцелярію суду було надано відповідь на відзив.

05.06.2019 року відповідачем в судовому засіданні було надано клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ДК «Укроборонпром».

За приписами ч.ч. 1-3 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

В задоволенні зазначеного клопотання відповідача судом відмовлено з тих підстав, що ним не обґрунтовано яким чином рішення у даній справі вплине на права та обов'язки вищевказаної особи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.07.2019 року.

10.07.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 24.07.2019 року.

24.07.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву на 29.07.2019 року.

29.07.2019 року представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що 29.07.2019 року відповідач звернувся з позовом до позивача про визнання недійсним договору оренди від 26.12.2013 року, що в подальшому стане підставою для зупинення провадження у даній справі, в задоволенні якого судом відмовлено за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар" по Харківській області (орендодавець) та Міжнародним благодійним фондом "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (орендар) було укладено договір оренди (надалі - договір), згідно умов якого орендодавець передає а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення п'ятого поверху, загальною площею 909,70 кв.м., що розташовані в нежилому будинку загальною площею 8 376,10 розміщеному за адресою: м.Київ, вул. Тельмана, 1, літера А, корпус 24, що перебуває на балансі ПАТ «Київський завод «Радар» (інвентарний №7326), ринкова вартість яких визначена згідно зі звітом про оцінку майна наданого суб'єктом оціночної діяльності - ФОП Чайка Н.О. станом на 31.07.2013 року і становить за незалежною оцінкою 3 646 000 грн. (пункт 1.1 договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за перший місяць оренди - грудень 2013 року - 21 246,34 грн.

Згідно п. 3.3 договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.6. договору встановлено, що орендна плата перераховується орендодавцю щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, за який здійснюється платіж.

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 26.12.2013 року, який є невід'ємною частиною договору оренди, та копія якого міститься в матеріалах справи.

Поясненнями позивача, наданим суду розрахунком підтверджується наявність заборгованості відповідача з оплати за оренду приміщення, у розмірі 238 687,15 грн. за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року.

27.12.2018 року позивачем було направлено на юридичну адресу відповідача письмове повідомлення про дострокове розірвання договору та сплату штрафу і пені, що підтверджується описом вкладення в поштовий конверт та чеком Укрпошти.

Доказів сплати вказаної заборгованості або доказів повернення орендованого примішення позивачу відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте доводи відповідача, що позивачем в обґрунтування своїх вимог не надано до суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, повністю спростовуються наданими позивачем доказами, а саме: договором оренди від 26.12.2013 року, актом приймання-передачі орендованого майна від 26.12.2013 року, розрахунком заборгованості, письмовим повідомленням про дострокове розірвання договору з доказами його направлення на юридичну адресу відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з орендної плати у розмірі 238 687,15 грн. за договором оренди від 26.12.2013 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 3.7. договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі,стягується орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.8. договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 5% від суми заборгованості.

На підставі вищезазначених умов договору, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8 643 грн. 05 коп. пені та 11 934 грн. 36 коп. штрафу.

Позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом положень ст.782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

За таких обставин, оскільки відповідачем порушено умови договору та не сплачено орендні платежі за період з вересня 2018 року по грудень 2018 року, позовні вимоги про розірвання договору оренди від 26.12.2013 року, що був укладений між позивачем та відповідачем є обгрунтованими та позов у цій частині також підлягає задоволенню.

Правові наслідки припинення, або розірвання договору оренди, визначено ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відповідно до якої у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно зі ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з врахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем в розумінні зазначеної правової норми не надано суду жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем у позовній заяві та не надано доказів наявності правових підстав для зайняття спірного приміщеня.

З урахуванням вищезазначеного, оскільки договір оренди від 26.12.2013 року є розірваним, суд прийшов до висновку, що вимоги про зобов'язання відповідача повернути позивачу нежитлові приміщення п'ятого поверху, загальною площею 909,70 кв.м., що розташовані в нежитловому будинку загальною площею 8376,10 кв.м. розміщеному за адресою: м.Київ, вул. Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі позивача (інвентарний №7326) є обґрунтованими, і тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Вимогами статті 134 Господарського кодексу України визначено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Згідно ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

З урахуванням вищезазначеного та оскільки договір оренди від 26.12.2013 року є розірваним та п. 10.6. цього договору передбачено обов'язок відповідача у разі припинення цього договору повернути орендоване майно позивачу, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині виселення відповідача з нежитлових приміщень п'ятого поверху, загальною площею 909,70 кв.м., що розташовані в нежитловому будинку загальною площею 8 376,10 кв.м. розміщеному за адресою: м.Київ, вул. Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (інвентарний №7326) також є обґрунтованими, і тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. (реєстраційний номер 1872) від 26.12.2013 року майна, що належить на праві власності Публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 35, код 14307274), укладений між Публічним акціонерним товариством "Київський завод "Радар" та Міжнародним благодійним фондом "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, м.Київ, вул. Сокальська, 4, код 37142577).

Зобов'язати Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, м.Київ, вул. Сокальська, 4, код 37142577) повернути Публічному акціонерному товариству "Київський завод "Радар" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 35, код 14307274) нежитлові приміщення п'ятого поверху, загальною площею 909,70 кв.м., що розташовані в нежитловому будинку загальною площею 8 376,10 кв.м. розміщеному за адресою: м.Київ, вул. Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (інвентарний №7326).

Виселити Міжнародний благодійний фонд "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, м.Київ, вул. Сокальська, 4, код 37142577) з нежитлових приміщень п'ятого поверху, загальною площею 909,70 кв.м., що розташовані в нежитловому будинку загальною площею 8 376,10 кв.м. розміщеному за адресою: м.Київ, вул. Тельмана (Німецька), 1 (літера А), корпус 24, що перебуває на балансі Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (інвентарний №7326).

Стягнути з Міжнародного благодійного фонду "Сприяння розвитку танцювального спорту в Україні" (04074, м.Київ, вул. Сокальська, 4, код 37142577) на користь Публічного акціонерного товариства "Київський завод "Радар" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 35, код 14307274) 238 687 (двісті тридцять вісім тисяч) грн. 15 коп. орендної плати, 8 643 (вісім тисяч шістсот сорок три) грн. 05 коп. пені, 11 934 (одинадцять тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн. 36 коп. штрафу та 9 651 (дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят одна) грн. 97 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 07.08.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна