ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/2652/17

за заявою ліквідатора ПП «Бобринець-Агро-К» арбітражного керуючого Бандури І.В. від 30.05.2019 № 02-04/56 (вх. № 10862/19)

про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 13.09.2017 за нововиявленими обставинами

у справі № 911/2652/17

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - Кредитор

до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» (07330, Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Бударіна, 14, кв. 2; ) - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ОСОБА_1.: адвокат Балійчук Л.І.;

від ПП «Бобринець-Агро-К»: ліквідатор арбітражний керуючий Бандура І.В.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2652/17 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство ПП «Бобринець-Агро-К» за загальною процедурою банкрутства згідно Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.09.2017 порушено провадження у справі № 911/2652/17; визнано безспірні грошові вимоги ОСОБА_1 до ПП «Бобринець-Агро-К» у сумі 3057246,90 грн; введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Корольова В.М., вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.12.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого серед іншого включено вимоги ОСОБА_1 у сумі 3057246,90 грн - 4 черга.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.07.2018 відкрито процедуру санації Боржника та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Кошарського О.В., вирішено інші процедурні питання у справі.

Постановою господарського суду Київської області від 02.04.2019 визнано банкрутом ПП «Бобринець-Агро-К», відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Банкрута арбітражного керуючого Бандуру І.В.

30.05.2019 до суду надійшла заява ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого Бандури І.В. від 30.05.2019 № 02-04/56 (вх. № 10862/19) про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 03.06.2019 вказану заяву залишено без руху; встановлено ліквідатору строк на усунення виявлених недоліків заяви від 30.05.2019 № 02-04/56 (вх. № 10862/19), а саме зобов`язано надати господарському суду Київської області уточнену заяву з дотриманням вимог ч. 2 ст. 322 ГПК України, із зазначенням інших учасників справи та судового рішення, про перегляд якого подано заяву; надати докази, які підтверджують надіслання іншим учасникам справи копії заяви та доданих до неї документів; документу про сплату судового збору у розмірі 4800,00 грн; доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

До суду надійшла уточнена заява ліквідатора Банкрута від 10.06.2019 № 02-04/62 (вх. № 11474/19) про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами, з доданими доказами усунення недоліків, на виконання вимог ухвали суду від 03.06.2019.

Ухвалою суду від 19.06.2019 відкрито провадження за заявою ліквідатора ПП «Бобринець-Агро-К арбітражного керуючого Бандури І.В. про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 13.09.2017 за нововиявленими обставинами та призначено судове засідання для розгляду заяви на 23.07.2019; встановлено строк ОСОБА_1 для надання суду відзиву на вказану заяву ліквідатора - протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали.

В судовому засіданні 23.07.2019 оголошено перерву до 30.07.2019.

26.07.2019 до суду надійшов відзив представника Ларжевського О.А . від 26.07.2019 б/№ (вх. № 14654/19) на уточнену заяву ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами.

30.07.2019 в судове засідання з`явились представник ініціюючого кредитора Ларжевського О.А. та ліквідатор Банкрута. Ліквідатор подану заяву про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами підтримав і просив задовольнити. Представник ОСОБА_1 . проти заяви ліквідатора заперечила з підстав, викладених у письмовому відзиві на заяву.

Дослідивши подану заяву ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів за нововиявленими обставинами та заслухавши пояснення представників учасників у справі судом встановлено наступне.

В уточненій заяві ліквідатор просить суд внести зміни до ухвали господарського суду Київської області від 13.09.2017 у справі № 911/2652/17 в частині визнання безспірних вимог ОСОБА_1 до Боржника у сумі 3057246,90 грн: зменшити розмір безспірних вимог на суму 2051400,00 грн.

В обґрунтування заяви ліквідатор зазначає, що ухвалою господарського суду Київської області від 13.09.2017 у даній справі визнано безспірні грошові вимоги ОСОБА_1 до Боржника на загальну суму 3057246,90 грн та в тому числі вимоги ініціюючого кредитора у сумі 2051400,00 грн, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Бобринець-Агро-К».

Однак ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2019 у даній справі визнано недійсним вказаний Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016.

Отже враховуючи, що згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, ліквідатор Банкрута зазначає, що вимоги ОСОБА_1 до Боржника на суму 2051400,00 грн є безпідставними.

Крім цього, оскільки згідно ст. 25 Закону про банкрутство внесення змін до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів можливе тільки за нововиявленими обставинами або за результатом апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, ліквідатор зазначає про наявність у даній справі нововиявлених обставин у зв`язку з визнанням недійсним Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 та наявність підстав для зміни ухвали господарського суду Київської області від 13.09.2017 у даній справі в частині розміру безспірних грошових вимог ОСОБА_1 до Боржника шляхом зменшення вимог на суму 2051400,00 грн.

Заперечуючи проти заяви ліквідатора представник Ларжевського О.А. у відзиві зазначає, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки загальна сума безспірних грошових вимог ОСОБА_1 до Боржника, що визнані ухвалою господарського суду Київської області від 13.09.2017 у даній справі, підтверджена рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц (у сумах 2041400,00 грн і 10000,00 грн) та рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2017 у справі №395/1320/16-ц (у сумах 995846,90 грн та 10000,00 грн), які не були задоволені Боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Представник ОСОБА_1 у відзиві зазначає, що грошові вимоги ініціюючого кредитора виникли на підставі рішень Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц та Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 11.04.2017 у справі №395/1320/16-ц; вказані рішення не оскаржені та не скасовані в установленому порядку та були підставою для прийняття ухвали господарського суду Київської області від 13.09.2017 у даній справі.

Таким чином представник ОСОБА_1 вважає, що твердження ліквідатора Банкрута в заяві про те, що грошові вимоги у сумі 2051400,00 грн виникли на підставі Договору купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, який визнано недійсним, спростовуються матеріалами справи, оскільки безспірні вимоги ініціюючого кредитора у сумі 2051400,00 грн підтверджені рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц, яке на сьогоднішній день не скасоване.

При цьому представник ініціюючого кредитора зазначає, що згідно ч. 2 ст. 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Отже представник ОСОБА_1 зазначає про відсутність у даному випадку нововиявлених обставин, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні заяви ліквідатора та залишити без змін ухвалу господарського суду Київської області від 13.09.2017.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України; кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Статтею 16 Закону про банкрутство визначено, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом (ч. 1).

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження (ч. 3).

За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; відмову у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство (ч. 6).

В ухвалі про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство зазначається про визнання вимог кредитора та їх розмір (ч. 9).

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України серед іншого визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Суд зазначає, що представник ініціюючого кредитора у відзиві на заяву помилково стверджує, що зобов`язання ПП «Бобринець-Агро-К» перед ОСОБА_1 у сумі 2051400,00 грн виникли на підставі рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц, оскільки вказаним рішенням лише констатовано наявність заборгованості Боржника перед ОСОБА_1 за Договором купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, що укладено між сторонами та вирішено стягнути відповідну заборгованість з Боржника на користь ініціюючого кредитора.

При цьому предметом спору у вказаній справі було саме стягнення заборгованості за Договором, а не вирішення питання щодо дійсності чи недійсності зазначеного правочину, яке у вказаній справі не досліджувалось та оцінка судом не надавалась.

Таким чином, підставою виникнення грошових вимог ініціюючого кредитора до Боржника у даній справі в розмірі 2051400,00 грн є саме Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, а рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц є процесуальною формою, яка підтвердила безспірність таких вимог в розумінні ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ст. 9 Закону про банкрутство).

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 1 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (ч. 2 ст. 320 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 325 ГПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Статтею 25 Закону про банкрутство встановлено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій в тому числі зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

Як вже зазначено вище, представник кредитора ОСОБА_1 зазначив про відсутність нововиявлених обставин у даному випадку, оскільки рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц на даний час не скасоване.

Суд не погоджується з даною позицією ініціюючого кредитора з наступних підстав.

Провадження у справі про банкрутство здійснюється відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які застосовуються в сукупності з нормами ГПК України з процесуальних питань в частині, в якій такі норми не суперечать приписам Закону про банкрутство, для досягнення цілей Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідні підстави спільного застосування при розгляді справ про банкрутство процесуальних норм ГПК України та процесуальних положень Закону про банкрутство передбачені наведеними вище ст. 2, 9 Закону про банкрутство та ст. 12 ГПК України.

Крім цього, як вже зазначено судом вище:

- грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору); кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

- за результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій в тому числі зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами.

Правовий аналіз вказаних вище положень Закону про банкрутство та ГПК України свідчить про те, що у разі визнання судом грошових вимог кредитора до боржника та включення таких вимог до реєстру вимог кредиторів, то внесення в подальшому змін до реєстру вимог кредиторів в частині таких вимог (якщо під час провадження у справі встановлено їх необґрунтованість) можливе за наслідками перегляду відповідної ухвали за нововиявленими обставинами.

Суд зазначає, що згідно положень Закону про банкрутство в підготовчому засіданні судом надається оцінка безспірності вимог ініціюючого кредитора, а саме наявності судового рішення про стягнення заборгованості, та при цьому не досліджуються грошові вимоги по суті. Також не є предметом розгляду в підготовчому засіданні правочини, на підставі яких виникла заборгованість ініціюючого кредитора.

В той же час Законом про банкрутство передбачено механізм визнання в межах справи про банкрутство недійсними правочинів, укладених боржником.

Як вже зазначено вище, ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2019, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019, в межах провадження у даній справі про банкрутство визнано недійсним вказаний Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016, на підставі якого рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц було вирішено стягнути заборгованість з Боржника на користь ОСОБА_1 та яке (рішення) стало процесуальною формою підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора на стадії підготовчого засідання у даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Частиною 1 статті 236 ЦК України встановлено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що не у кожному випадку визнання правочину недійсним свідчить про відсутність майнових вимог кредитора до боржника та питання реституції має вирішуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи.

Однак у даному випадку судом в ухвалі від 21.05.2019 було встановлено, що Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 є фіктивним та за Договором Боржником ПП «Бобринець-Агро-К» було взято на себе непомірні та непропорційні зобов`язання перед ОСОБА_1 без відповідних майнових дій останнього, у зв`язку з чим проведення реституції неможливе, оскільки у ОСОБА_1 не можуть виникати будь-які майнові вимоги до Боржника за даним договором.

Отже, враховуючи, що Договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки від 01.02.2016 є недійсним з моменту його вчинення та не створює юридичних наслідків, суд вважає, що наявність у реєстрі вимог кредиторів ПП «Бобринець-Агро-К» грошових вимог ОСОБА_1 у сумі 2051400,00 грн, що обґрунтована недійсним договором, порушує права інших кредиторів та Боржника, оскільки як вже зазначено, розмір включених до реєстру вимог кредиторів є підставою для визначення кількості голосів на зборах кредиторів та комітеті кредиторів, що має значення для формування представницьких органів кредиторів і прийняття рішень згідно ст. 26 Закону про банкрутство; впливає на пропорційність кредиторських вимог по відношенню до ліквідаційної маси тощо.

Таким чином у даному випадку факт чинності рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.03.2017 у справі № 395/1319/16-ц, про який зазначає у відзиві представник ОСОБА_1 , не спростовує вказаних вище обставин щодо необґрунтованості кредиторських вимог у сумі 2051400,00 грн, що виникли на підставі правочину, визнаного судом недійсним, внаслідок чого доводи представника ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованими.

Враховуючи все викладене вище суд вважає, що у даному випадку підлягають застосуванню в сукупності норми п. 1 ч. 2 ст. 320, п. 2 ч. 3 ст. 325 ГПК України, ст. 25 Закону про банкрутство, у зв`язку з чим заява ліквідатора ПП «Бобринець-Агро-К» арбітражного керуючого Бандури І.В. від 30.05.2019 № 02-04/56 (вх. № 10862/19) задовольняється судом; ухвала господарського суду Київської області від 13.09.2017 у справі № 911/2652/17 підлягає зміні шляхом викладення п. 2 резолютивної частини ухвали в наступній редакції: «Визнати безспірні грошові вимоги Кредитора - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до боржника - Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» () у сумі 1005846,90 грн основного боргу. В іншій частині вимоги відхилити.».

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 4800,00 грн покладаються на ОСОБА_1 в повному обсязі та підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПП «Бобринець-Агро-К».

Керуючись ст. 129, 232-235, 255, 320, 325, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора ПП «Бобринець-Агро-К» арбітражного керуючого Бандури І.В. від 30.05.2019 № 02-04/56 (вх. № 10862/19) задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 13.09.2017 у справі № 911/2652/17 змінити.

3. Пункт 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Київської області від 13.09.2017 у справі № 911/2652/17 викласти в наступній редакції: «Визнати безспірні грошові вимоги Кредитора - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до боржника - Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» () у сумі 1005846,90 грн основного боргу. В іншій частині вимоги відхилити.».

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» (07330, Київська обл., Вишгородський р-н, смт Димер, вул. Бударіна, буд. 14, кв. 2; ) 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп. судового збору.

5. Видати наказ.

6. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 05.08.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний