ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019м. ДніпроСправа № 904/1797/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П.

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 5 865,46 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради про стягнення 5 865,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії №065156 від 01.02.2013 в частині оплати за недораховану електричну енергію згідно акту №102476 від 12.03.2016.

12.06.2019р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, посилаючись на таке:

- позивачем пропущено трирічний строк позовної давності звернення до суду із вимогами про стягнення оперативно-господарської санкції;

- відсутні підстави для застосування Методики визначення обсягу та електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою КМУ № 562 від 04.05.2006, оскільки в Акті про порушення не зазначена точка самовільного підключення та не вказано в таблиці 3 Акту про порушення даних дроту (проводу) самовільного підключення;

- відсутні підстави для застосування позивачем пункту 2.7. та формули № 2.10 Методики, оскільки даний пункт Методики застосовується у випадку наявності порушення - самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, однак, виходячи зі схеми підключення, що вказана в Акті про порушення - підключення було здійснено до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику. Підключення до електричної мережі, що не належить енергопостачальнику, є окремим порушенням, передбаченим підпунктами 6 або 7 пункту 2.1. Методики, і застосовуються інші формули - № 2.11 пункту 2.8 або формули № 2.7 пункту 2.9 Методики.

- позивачем неправильно визначено коефіцієнт застосованої ним формули І-сили струму. Так, позивач визначив І-силу струму у розмірі допустимої сили струму для проводу АППВ 2х2.5 мм - 19 А, в той час як мав визначити з сили струму, визначеної при складанні Акту про порушення та зазначеної у ньому 0,9 А (пункт 5 Акту про порушення та таблиця № 3).

Крім того, разом із відзивом відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності в порядку ч.3 ст. 267 ЦК України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (енергопостачальник), та Комунальним підприємством "Жилсервіс-2" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 065156, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1260 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід`ємними частинами даного Договору (п. 1.1 Договору).

Обсяги постачання електроенергії визначаються відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору за додатком "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", за тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому НКРЕ України (п. 2.2.2. договору).

За змістом п.4.2.3. договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану згідно Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушеннями у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу або зняття пломб з засобів обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Цей договір набирає чинності з 22.03.2013 і укладається на строк до 31.12.2013 року. (п.9.8.1 договору).

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.8.1 договору).

12 березня 2016 року Публічним акціонерним товариством "ДТЕК "Дніпрообленерго" була проведена перевірка дотримання споживачем Правил користування електричною енергією у багатоквартирному житловому будинку, що знаходиться за адресою: вул. Карла Лібкнехта, 15/1 , КП "Жилсервіс-2" ДМР.

За результатами перевірки складено Акт про порушення №102476, яким встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: вул. Карла Лібкнехта, 15/1 , порушив вимоги статті 27 Закону України "Про електроенергетику", пункти 6.40, 6.41 Правил користування електричною енергією, а саме: здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, без дозволу енергопостачальної організації після відключення 10.11.2014 без порушення схеми обліку.

Пункт 6.41 Правил користування електричною енергією містить певні вимоги щодо порядку складання та змісту акту порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті.

Відповідно до п.5 Акту про порушення, перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи: замір навантаження - І=0,9А;

Дозволена потужність споживання відповідно до умов договору - 0,2кВт. Час роботи струмоприймачів - 12 год.

Акт про порушення №102476 був складений за участю представників постачальника: Філіппова І.В., Волик А.В. та Ємець М.В. та представника споживача - Поліщук В.С .; порушення виявлено за допомогою технічного засобу.

В Акті про порушення зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного Акту про порушення буде проводити засідання 05.04.2016 з 13:00 год. по 15:00 год. за адресою вул. Ленінградська, 40 (вул. Ярослава Мудрого, 40) каб. 217.

Отже, у відповідності до п. 6.42 Правил, позивач належним чином був повідомлений про проведення дня та часу засідання комісії з розгляду Акту про порушення №102476 від 12.03.2016.

Згідно листа споживача від 08.09.2016 розгляд комісією енергопостачальника акту про порушення № 102476 від 11.03.2016 було перенесено на 20.09.2016.

20.09.2016 комісією енергопостачальника по розгляду акту про порушення №102476 від 12.03.2016 було прийнято рішення, оформлене протоколом №9-16 про нарахування кількості недоврахованої електроенергії. Нарахування було здійснено у відповідності до п. 2.7 і по формулі 2.10 Методики. Період нарахування було взято з 12.03.2015 по 12.03.2016 (12 місяців), за який нараховано відповідачу 5 865,46 грн.

Протокол №9-16 від 20.09.2016 підписаний представником споживача (відповідача) Поліщук В.С. без жодних зауважень (а.с.16). Протокол було отримано відповідачем разом з розрахунком (а.с. 17) та рахунком № 111/65-156-1/9/№102476, який мав бути сплачений до 20 жовтня 2016р.

Станом на дату подання позовної заяви відповідач не сплатив 5 865,46 грн. згідно рахунку № 111/65-156-1/9/№102476, виданого на підставі протоколу №9-16 від 20.09.2016р., що і стало предметом спору.

Правовідносини у сфері електроенергетики регулюються Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 №28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.08.1996 за № 417/1442 (з подальшими змінами та доповненнями), Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 №441, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006 № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" та пунктом 1.2. Правил встановлено, що споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією згідно із законодавством України.

Стаття 27 Закону України "Про електроенергетику" передбачає, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією.

За порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором (стаття 235 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 236 Господарського кодексу України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Зі змісту вказаних положень чинного законодавства, умов укладеного позивачем з відповідачем договору вбачається, що рішення комісії постачальника електричної енергії про нарахування споживачу вартості недоврахованої електроенергії у загальній сумі 5865,46 грн. є саме оперативно-господарською санкцією.

У разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (ч. 2 ст. 237 Господарського кодексу України).

Рішення комісії енергопостачальника від 20.09.2016 по розгляду акту про порушення №102476 від 12.03.2016, оформлене протоколом №9-16 про нарахування кількості недоврахованої електроенергії, відповідачем не оскаржене, є чинним та обов`язковим для виконання.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання (ч. 1 ст. 237 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 6.41 Правил користування електричною енергією, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Також, п. 6.4 Правил користування електричною енергією містить певні вимоги щодо порядку складання та змісту акту порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті.

Акт про порушення від 12.03.2016 відповідає наведеним вимогам, підписаний споживачем без зауважень.

Отже, порушення споживачем Правил користування електричною енергією встановлено постачальником електроенергії з дотриманням вимог п.6.41. Правил щодо змісту Акту про порушення.

Відповідно до ч. 1 п. 6.42 Правил користування електричною енергією на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (ч. 4 п. 6.42. Правил користування електричною енергією).

Актом про порушення №102476 від 12.03.2016 встановлено порушення споживачем (відповідачем) ст. 27 Закону України "Про електроенергію", п. 6.40, 6.41 Правил користування електричною енергією, яке полягає у самовільному підключенні струмоприймачів.

Відповідно до п.1.2. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, Методика застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом (електропередавальною організацією) (далі- енергопостачальник) при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Акт про порушення №102476 від 12.03.2016, яким зафіксовано порушення, мстить всі вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

Сума нарахувань склала 5 865,46 грн. згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії по Акту № 102476 від 12.03.2016.

Відповідно до п. 6.43. ПКЕЕ споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Для оплати донарахованого обсягу недооблікованої активної електричної енергії 20.09.2016 споживачу було надано рахунок №111/65-156-1/9/№102476 на суму 5 865,46 грн., однак в установлений законом строк вартість недоврахованої електричної енергії сплачена відповідачем не була, доказів протилежного відповідачем не надано.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості недоврахованої електричної енергії у розмірі 5 865,46 грн. є обгрунтованою.

Розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії відповідає вимогам Методики. Порушення споживачем Правил користування електричною енергією встановлено постачальником електроенергії з дотриманням вимог п.6.41. Правил щодо змісту Акту про порушення, зазначені в Акті про порушення необхідні дані є достатніми для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Саме такої правової позиції дотримався Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду у постанові від 17.10.2018 у справі №904/40/18.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в даному випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Відповідач заявляє про застосування позовної давності до спірних правовідносин.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Разом з тим, за змістом частини першої статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Висновок про застосування позовної давності відображається у мотивувальній частині рішення господарського суду (п.2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів").

Судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення вартості недоврахованої електричної енергії заявлені правомірно, однак заявлені з пропуском позовної давності: Акт про порушення №102476 складено 12 березня 2016 року, а з вимогою про стягнення позивач звернувся лише 02 травня 2019 року.

Враховуючи, що перебіг позовної давності згідно з частиною першою статті 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався про порушення свого права і про особу, яка його порушила, тобто з дня проведення перевірки і складання акта про порушення. (Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 23.12.2014 у справі № 907/1214/13)

З урахуванням заяви відповідача про застосування позовної давності, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог. Доказів поважності причин пропуску позовної давності позивачем не зазначено та не подано.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1921,00грн. покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах відмовити в повному обсязі.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення підписано 12.08.2019р.

Суддя С.П. Панна