ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1827/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розгянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод", м. Кременчук, до акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод", смт. Панютине, про стягнення коштів у розмірі 190 440,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "Крюківський вагонобудівельний завод", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод", про стягнення штрафних санкцій у розмірі 190 440,25 грн. з яких пеня 102 330,74 грн., 3% річних 17 055,12 грн., інфляційні 71 054,39 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

14 червня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позовну заяву залишено без руху. 02 липня 2019 року, внаслідок подання позивачем заяви про усунення недоліків, судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1827/19, розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. 29 липня 2019 року, ухвалою суду, прийнято до розгляду відзив на позовну заяву (вх. № 17828 від 23 липня 2019 року) та долучено його до матеріалів справи. Ухвалою суду від 31 липня 2019 року прийнято до розгляду відповідь на відзив (вх. № 18204 від 29 липня 2019 року) та долучено її до матеріалів справи. 06 серпня 2019 року, ухвалою суду, прийнято до розгляду заперечення (вх. № 18745 від 05 серпня 2019 року) та долучено їх до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

12 листопада 2018 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір поставки № ПВРЗ(ВМТП-18. 739)ю. Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору, у відповідності з цим договором постачальник зобов`язується поставити і передати у зумовлені строки у власність покупцю певну продукцію, надалі товару, відповідно до специфікації № 1 (додаток № 1), яка ж невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного договору. Найменування товару: пружина зовнішня, пружина внутрішня. Кількість і асортимент товару передбачається у специфікації № 1, яка додається до даного договору (додаток № 1). Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у специфікації № 1 (додаток № 1). Ціна в рахунках-фактурах вказується в національній валюті України. Ціна цього договору становить 3 930 000,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%: 655 000,00 грн. (п.п. 3.1, 3.2, 3.4 договору). Форма розрахунків: у безготівковій формі. Покупець оплачує постачальнику кожну прийняту партію товару не пізніше 10 банківських днів з дати поставки товару покупцю, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, документів якості на поставлений товар. У документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортної накладної, податковій накладній повинен бути код товару згідно УКТ ЗЕД. У разі поставки товару, що не відповідає якості та/або кількості, та/або комплектності, та/або асортименту, покупець має право відстрочити оплату за поставлений неякісний товар до зміни вказаного товару. В такому разі покупцю не нараховуються штрафні санкції та збитки (п.п. 4.1., 4.2, 4.4 договору). Постачальник здійснює поставку товару на умовах СРТ (вул. Заводська, 5, смт. Панютине, м. Лозова, Харківська область, філія "ПВРЗ" ПАТ "Укрзалізниця"), відповідно до Інкотермс 2010. Товар поставляється транспортом постачальника за рахунок постачальника на склад покупця не пізніше 10 календарних днів з дня направлення повідомлення, передбаченого п. 5.1.2 договору. Представник покупця при прийнятті товару зобов`язаний звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному в накладній та видати представнику постачальника довіреність на отримання даної партії товару. Датою поставки товару вважається день підписання покупцем або його уповноваженим представником видаткової накладної, яка готується постачальником та надається разом з товаром покупцю (п.п. 5.1.1, 5.1.3, 5.1.4 договору). Прийом товару здійснюється покупцем у відповідності з Інструкцією № П-6 від 15.06.65 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості" та Інструкцією № П-7 від 25.04.66 р. "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості" при наявності товаро-супровідних документів: рахунку фактури, видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, податкової накладної та документів якості на кожну партію товару. Підтвердженням одержання товару покупцем є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін (п.п. 5.2.1, 5.2.5 договору). Покупець за даним договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасну оплату покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми неоплаченої вартості товару (п. 7.3 договору). Відповідно до п. 10.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині розрахунків - до повного виконання.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано товар на загальну суму 3 930 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № КВ-78943 від 22 листопада 2018 року на суму 1 414 800,00 грн.; № КВ-78944 від 26 листопада 2018 року на суму 1 414 800,00 грн.; № КВ-78945 від 26 листопада 2018 року на суму 1 100 400,00 грн. та довіреністю № 1587 від 22 листопада 2018 року. Як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем здійснено оплату отриманого товару з простроченням строку, передбаченого п. 4.2 договору, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечує в повному обсязі вказуючи на те, що строк на оплату вартості отриманого товару ще не настав, через ненадання позивачем документів на товар. Крім того, відповідач вказує, що розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних позивачем здійснено невірно, і. відповідно, він (розрахунок) не відповідає нормам чинного законодавства.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ст.ст. 525, 527 ЦК України, ст. 193 ГК України зобовязання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору. До п.п. 4.2, 4.4 договору відповідач зобов`язався оплатити позивачу кожну прийняту партію товару не пізніше 10 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше реєстрації податкової накладної, при умові своєчасного надання постачальником належним чином оформлених рахунку-фактури, видаткової накладної, податкової накладної, товарно-транспортної накладної, документів якості на поставлений товар; у документах, а саме: рахунку-фактурі, видатковій накладній, товарно-транспортної накладної, податковій накладній повинен бути код товару згідно УКТ ЗЕД; у разі поставки товару, що не відповідає якості та/або кількості, та/або комплектності, та/або асортименту, покупець має право відстрочити оплату за поставлений неякісний товар до зміни вказаного товару. В такому разі покупцю не нараховуються штрафні санкції та збитки (п.п. 4.1., 4.2, 4.4 договору). Водночас, розділом 5 договору (п.п. 5.2.1-5.2.5) сторонами врегульовано питання прийняття товару, в тому числі складанням відповідних документів, у разі виявлення невідповідності. Товар поставлено/одержано позивачем/відповідачем 22 та 26 листопада 2018 року без складання документів щодо недоліків, того ж дня 22 та 26 листопада 2018 року здійснено реєстрацію податкових накладних і, відповідно, у відповідача з 23 листопада та 27 листопада 2018 року, згідно п. 4.2 договору, розпочинається обрахунок 10-ти денного строку на оплату, який відповідачем порушено, оскільки оплата мала місце 30 та 31 січня 2019 року. Відповідно, відповідач є таким, що порушив грошове зобов`язання щодо своєчасної оплати отриманого товару.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), визнається, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. До частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. За статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Пунктом 7.3 договору сторонами передбачено відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми неоплаченої вартості товару. Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, ст. 232 ГК України, 253, 254, 530, 625 ЦК України, судом встановлено, що позивачем не враховано вимоги вище вказаних норм, а саме здійснено нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних до виникнення у відповідача обов`язку оплати отриманого товару (22 та 26 листопада 2018 року позивачем було поставлено відповідачу товар і відповідно до п. 4.2 договору останнім днем, встановленим відповідачу для виконання свого зобов`язання, є 06 грудня 2018 року (включно) та 10 грудня 2018 року (включно)) та вже після виконання відповідачем свого обов`язку (позивачем проведено нарахування на день, коли відповідачем оплачено вартість отриманого товару (30 та 31 січня 2019 року). За таких обставин, позов в частині стягнення на користь позивача з відповідача пені у розмірі 100 392,91 грн., 3% річних у розмірі 16 732,11 грн. та 71 054,39 грн. інфляційних втрат (за періоди з 07 грудня 2018 року по 29 січня 2019 року; з 11 грудня 2018 року по 29 січня 2019 року; з 11 грудня 2018 року по 30 січня 2019 року) є обґрунтованим, правомірним. Частина позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 937,83 грн. та 323,01 грн. 3% річних є необґрунтованою та безпідставно заявленою через невірний обрахунок, про що вище викладено судом у даному рішенні.

Твердження відповідача про те, що строк на оплату вартості товару є таким, що не настав, є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на наступне. По-перше, умовами п. 4.2 договору встановлено, що відповідач оплачує вартість отриманого товару на протязі 10 банківських днів з моменту отримання товару. По-друге, як зазначалося вище в даному рішенні, п. 5.2.1 договору встановлено, що прийом товару здійснюється у відповідності, зокрема, з Інструкцією № П-7 від 25 квітня 1966 року "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості". Пунктом 14 вказаної Інструкції встановлено, що приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними і особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції. Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє прийому продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну кількість і комплектністю продукції і в акті вказується, які документи відсутні. Відповідачем не надано до матеріалів справи акту, в якому б було встановлено, що позивачем не надано документів на підтвердження якості товару. Більш того, товар був прийнятий відповідачем без зауважень, не був повернутий позивачу, а дії самого відповідача по оплаті вартості отриманого товару свідчать, про те, що відповідач усвідомлював свій обов`язок щодо оплати вартості отриманого товару.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 2 822,69 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 91, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі філії "Панютинський вагоноремонтний завод" (64660, Харківська обл., м. Лозова, смт. Панютине, вул. Заводська, 5, ) на користь публічного акціонерного товариства "Крюківський вагонобудівний завод" (39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Приходько, 139, ) 100 392,91 грн. пені, 16 732,11 грн. 3% річних, 71 054,39 грн. інфляційних втрат та 2 822,69 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "12" серпня 2019 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/1827/19