ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 справа № 914/799/19

За позовом: публічного акціонерного товариства «Банк Інвестицій та заощаджень»,

м. Київ,

до відповідача: приватного підприємства «Тювик», м. Сколе Львівської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Філія «Енергозбут» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

про: стягнення 15214,94 грн (з яких: 10755,00 грн сума сплачена за гарантією та 4459,94 грн пеня).

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

За участю представників сторін:

позивача: Єфремова І.В.- адвокат,

відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов публічного акціонерного товариства «Банк Інвестицій та заощаджень» до приватного підприємства «Тювик» про стягнення 15214,94 грн (з яких: 10755,00 грн сума сплачена за гарантією та 4459,94 грн пеня).

Ухвалою суду від 25.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 20.05.2019, залучено до участі у справі Філію «Енергозбут» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 20.05.2019 суд викликав позивача у судове засідання, призначене на 01.07.2019 та визнав явку уповноваженого представника ПАТ «Банк Інвестицій та заощаджень» обов`язковою.

Зважаючи на ту обставину, що ухвалою суду від 25.04.2019 явка сторін та третьої особи визнана обов`язковою, розгляд справи неодноразово відкладався з підстав відсутності представника відповідача в судовому засіданні, незважаючи на те, що останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. Рух справи відображено в попередніх ухвалах суду.

В судове засідання 05.08.2019 представник позивача з`явився, надав пояснення по суті спору. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати суми гарантійного платежу.

Відповідач та третя особа своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористались, уповноважених представників в судове засідання не направили, відзив на позов та пояснень не подали.

Відповідно до частини 9 статті 195 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 05.08.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між публічним акціонерним товариством «Банк Інвестицій та заощаджень» (надалі - Позивач/Гарант) та приватним підприємством «Тювик» (надалі - Відповідач/Принципал) укладено Договір про надання банківської гарантії № 12610/17-ТГ від 04.10.2017 р. (надалі - Договір гарантії) (Додаток№1), на підставі якого 04.10.2017 р. позивач видав Банківську гарантію № 12610/17-1Г від 04.10.2017 р. (Додаток №2) на користь Бенефіціара - Філії «Енергозбут» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (а.с. 17-19).

Сторони визначили, що Гарант надає за заявою Принципала банківську гарантію забезпечення тендерної пропозиції щодо участі у оголошених Бенефіціаром відкритих торгах на закупівлю «Технічне переоснащення тягової підстанції Перечин (заміна трансформаторів струму і напруги 110 кВ)»-за кодом СРУ за ДК 021:2015 -45310000-3 - «Електромонтажні роботи», згідно Тендерної документації для учасників процедури закупівлі - за ДСТУ БД 1.1-1:2013, затвердженої на засіданні Тендерного комітету Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця», оформленої протоколом № 324 від 19.09.2017 р. на користь Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця», з метою участі Принципала у відкритих конкурсних торгах.

Гарантія видається Гарантом у вигляді Банківської гарантії забезпечення тендерної пропозиції наданої Принципалом, щодо участі у оголошених Бенефіціаром згідно оголошення №UА-2017-09-20-001167-b на суму 10 755, 00 грн, яка є невід`ємною частиною цього Договору, права та обов`язки за якою не можуть бути передані іншій особі.

Гарантія видається Гарантом у формі електронного документа з електронним цифровим підписом, створеного відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно п. 3.4.1 Договору, у разі сплати Гарантом грошових коштів за Гарантією на вимогу Бенефіціара, та отримання від Гаранта відповідної вимоги, Принципал зобов`язаний протягом 2 (двох) банківських днів з моменту сплати Гарантом грошових коштів по Гарантії на вимогу Бенефіціара, відшкодувати Гаранту в повному обсязі всі витрати, (включаючи, але не обмежуючись наступними):

а) суми, фактично сплачені Гарантом Бенефіціару в порядку та у випадках передбачених Гарантією;

б) збитки, включаючи реальні збитки, упущену вигоду та збитки від інфляційних процесів;

в) судові витрати, понесені Гарантом за Гарантією.

Сторонами встановлено, що Договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до дати проведення повного взаєморозрахунку між сторонами за умови будь-яких вимог до Гаранта з боку Бенефіціара після закінчення строку дії Гарантії (п. 6.1. Договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» 04.10.2017 р. видало Банківську гарантію №12610/17-ТГ (далі - Гарантія, а.с.20-21) на користь Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця», з метою забезпечення тендерної пропозиції, наданої Принципалом, щодо участі у оголошених Бенефіціаром згідно оголошення № UA-2017-09-20-001167-b, оприлюдненого на офіційному сайті http://prozzorro.gov.ua відкритих торгах на закупівлю «Технічне переоснащення тягової підстанції Перечин (заміна трансформаторів струму та напруги 110 кВ)»-за кодом СРV за ДК 021:2015 - 45310000-3 - «Електромонтажні роботи», згідно Тендерної документації для учасників процедури закупівлі - за ДСТУ БД 1.1-1:2013, затвердженої на засіданні Тендерного комітету Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» протокол № 324 від 19.09.2017 р., якою прийняло на себе зобов`язання у наданні безвідкличної банківської гарантії (надалі - Гарантія) на загальну 10 755 (Десять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок (надалі - Гарантійна сума). Сума гарантії залишається незмінною.

Згідно Гарантії № №12610/17-ТГ ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» зобов`язався протягом 5 (п`яти) банківських днів сплатити Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» Гарантійну суму, за його першою письмовою вимогою з поясненням у чому полягає порушення Принципалом зобов`язання, забезпеченого цією Гарантією, за умови одночасного письмового підтвердження Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця», що Принципал відмовляється виконувати свої зобов`язання, які передбачаються його тендерною пропозицією, а саме:

-відкликання тендерної пропозиції учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

-непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

-ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», документів, що підтверджують відсутність підстав передбачених статтею 17 цього Закону;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

До ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» 26.09.2018 надійшов лист - вимога Бенефіціара №ЕЕЦ-10/11292 від 20.12.2017 щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за гарантією в розмірі 10 755, 00 грн на розрахунковий рахунок Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» у зв`язку з тим, що Принципал як переможець торгів не виконав зобов`язання передачі його пропозицією, а саме: не підписав договір про закупівлю (а.с. 23-24).

Згідно меморіального ордеру №13585 від 18.01.2018 позивач сплатив Бенефіціару - Філії «Енергозбут» ПАТ «Українська залізниця» Гарантійну суму в розмірі 10 755, 00 грн по гарантії № №12610/17-ТГ від 04.10.2017 (а.с.28).

15.01.2018 позивач направив відповідачу - Приватному підприємству «Тювик» вимогу № 05-2-135 від 11.01.2018 про відшкодування сплаченої за Гарантією суми у розмірі 10 755,00 грн протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання даної вимоги, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с.29-30). Відповідач отримав вказану вимогу 19.01.2018, згідно долученого до матеріалів справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.01.2018 (а.с.31).

У п. 4.2. Договору сторони встановили, що у разі порушення Принципалом строків відшкодування Гаранту витрат по Гарантії, передбачених п.3.4.1. даного Договору, Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

На адресу відповідача цінним листом з описом вкладення було направлено повторну вимогу від 03.04.2019 №05-1/2/2000 щодо виконання зобов`язань за Договором про надання банківської гарантії № 12610/17-ТГ від 04.10.2017 та відшкодування фактично сплаченої за гарантією суми у розмірі 10 755, 00 грн та пені за прострочення виконання зобов`язань по гарантії в розмірі 4 459, 94 грн (докази направлення долучені до матеріалів справи)(а.с.32-34).

Вказані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 560 Цивільного кодексу України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку.

Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Статтею 200 Господарського кодексу України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженим постановою Правління Національного банку України №639 від 15.12.2004.

Так, у пункті 3 розділу I Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору, позивачем надано гарантію №12610/17-ТГ від 04.10.2017 забезпечення тендерної пропозиції, наданої відповідачем, щодо участі у оголошених Бенефінціаром відкритих торгів, згідно оголошення № UA-2017-09-20-001167-b, на закупівлю: «Технічне переоснащення тягової підстанції Перечин (заміна трансформаторів струму та напруги 110 кВ)»-за кодом СРV за ДК 021:2015 - 45310000-3 - «Електромонтажні роботи» на суму 10 755,00 грн.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 565 Цивільного кодексу України передбачено, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже, з умов Гарантії та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Матеріалами справи підтверджується надходження до банку вимоги Філії «Енергозбут» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»№ ЕЕЦ-10/11292 від 20.12.2017 про сплату суми гарантії у розмірі 10 755,00 грн.

На вимогу Бенефіціара 18.01.2018 позивач здійснив виплату банківської гарантії №12610/17-ТГ від 04.10.2017 в розмірі 10 755,00 грн, що підтверджується платіжним меморіальним ордером від 18.01.2018 №13585.

З урахуванням викладеного, у відповідача на підставі п. 3.4.1 Договору виникло зобов`язання протягом двох банківських днів з моменту сплати Гарантом грошових коштів по Гарантії на вимогу Бенефіціара, відшкодувати Гаранту в повному обсязі всі витрати.

Гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником (ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням викладеного, беручи до уваги п. 3.4.1. Договору та ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання відповідача з відшкодування банку-гаранту суми гарантійного платежу та сплати збитків мало бути виконано відповідачем у строк протягом двох банківських днів, з моменту сплати позивачем грошових коштів по Гарантії, тобто до 21.01.2018 р. включно, а прострочення виконання зобов`язання у відповідача виникло з наступного дня після спливу вказаного строку, тобто з 22.01.2018р.

Оскільки, факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати суми гарантійного платежу підтверджений матеріалами справи та не спростований останнім належними та допустимими доказами, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 10 755,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволення.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання зобов`язань по гарантії за період з 20.01.2018 р. по 01.04.2019 в розмірі 4 459, 94 грн.

Відповідно до вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, пунктом 4.2. Договору сторони встановили, що у разі порушення Принципалом строків відшкодування Гаранту витрат по Гарантії, передбачених п.3.4.1. даного Договору, Принципал сплачує Гаранту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Так, розглянувши вимоги позивача про стягнення 4 459,94 грн - пені за прострочення виконання зобов`язань по гарантії за період з 20.01.2018 по 01.04.2019, суд зазначає наступне.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 стаття 232 Господарського кодексу України).

Зважаючи на невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по гарантії, керуючись умовами п. 4.2. договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені, проте, з матеріалів справи вбачається, що нарахування пені повинно розпочатись 22.01.2018 та припинитись через шість місяців.

З огляду на викладене, суд здійснив перерахунок заявленої до стягнення пені, вказує що обґрунтованою є сума нарахування в розмірі 1 799,77 грн - за період з 22.01.2018 по 22.07.2018.

Тому, вимога позивача щодо стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 799, 77 грн.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу та нарахованих штрафних санкцій за прострочення оплати суми гарантійного платежу.

Судові витрати на підставі статей 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судовий збір покладається на відповідача в розмірі 1585, 13 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Тювик» (ідентифікаційний код 22406381; 82600, Львівська область, Сколівський район, м. Сколе, вулиця Стрийська, будинок 35 А), на користь публічного акціонерного товариства «Банк Інвестицій та заощаджень» (ідентифікаційний код 33695095; 04119, м. Київ, вул. Мельникова, 83-Д ) заборгованість у розмірі 10 755,00 грн основного боргу, 1 799,77 грн - пені та судові витрати у розмірі 1585,13 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарським процесуальним кодексом України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.08.2019.

Суддя Березяк Н.Є.