ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1444/19

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 2-А, )

до товариства з обмеженою відповідальністю «Пані Аптека» (08171, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, буд. 3, )

про стягнення 30754,50 гривень

10.06.2019 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (далі по тексту - ТОВ «Велнес Медікал») № б/н від 07.06.2019 (вх. № 1502/19) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Пані Аптека» (далі по тексту - ТОВ «Пані Аптека») заборгованості за договором поставки від 01.12.2014 № 2312 у розмірі 30754,50 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.12.2014 позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладено договір поставки № 2312, згідно якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 39891,90 гривень, що підтверджується видатковими накладними. Позивач зазначає, що 20.03.2019 між позивачем та відповідачем складено та підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, дійшли згоди про взаємне погашення грошових зобов`язань в сумі 9137,40 гривень. Відтак залишок суми заборгованості відповідача перед позивачем становить 30754,50 гривень, який позивач просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2019 позовну заяву ТОВ «Велнес Медікал» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/1444/19. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: відповідачу встановлено строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 12.08.2019 відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання відповідачем 03.07.2019 ухвали про відкриття провадження від 10.06.2019 у справі № 911/1444/19, відзив на позов не подав, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не заявив.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для прийняття рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 між ТОВ «Велнес Медікал» (постачальник) та ТОВ «Пані Аптека» укладено договір поставки № 2312 (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого:

- в порядку та на визначених цим Договором умовах, Постачальник зобов`язується постачати Покупцеві лікарські засоби, вироби медичного призначення або інші товари аптечного асортименту (далі іменовані - Товари, Товар), а Покупець зобов`язується приймати поставлений Товар та проводити його оплату на умовах цього Договору за кількістю, асортиментом та цінами, зазначеними у видатковій накладній, що є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 1.1);

- на кожну партію Товару виписується окрема видаткова накладна, яка є невід`ємною частиною даного Договору. Видаткова накладна повинна містити в собі повне найменування Постачальника, його реквізити, а також наступну інформацію: виробник Товару, найменування Товару, одиниця виміру, кількість (згідно кількості, зазначеної в замовленні Покупця), ціну, ціну з ПДВ, % націнки, загальну вартість, № сертифікату відповідності відносно кожного найменування Товару (у разі законодавчо встановленої вимоги), серію та строк придатності Товару (пункт 1.2);

- покупець зобов`язаний до 10 (десятого) числа кожного місяця надавати Постачальнику письмову інформацію у вигляді звіту про хід реалізації Товару та його залишки (пункт 4.1);

- оплата за реалізований Товар проводиться Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту надання Постачальнику звіту про хід реалізації Товару, передбаченого п.4.1 даного Договору (пункт 4.2);

- даний Договір набирає законної сили з моменту підписання його обома Сторонами і діє до « 31» грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по даному Договору (пункт 8.1).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Укладений договір за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач твердить, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки відповідачем прийнято поставлений позивачем товар, згідно видаткових накладних, на загальну суму 39891,90 гривень.

20.03.2019 товариством з обмеженою відповідальністю «Пані Аптека» (далі - сторона-1) та товариством з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (далі - сторона-2) складено та підписано акт зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, відповідно до якого:

- сторона-1 має грошове зобов`язання перед стороною-2 за договором поставки від 01.12.2014 № 2312 за поставлений товар станом на 28.02.2019 в сумі 39891,90 гривень (пункт 1);

- сторона-2 має грошове зобов`язання перед стороною-1 за договором про надання послуг від 19.05.2017 № 07/17 станом на 28.02.2019 в сумі 9137,40 гривень (пункт 2);

- сторони дійшли згоди про взаємне погашення грошових зобов`язань в сумі 9137,40 гривень шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України (пункт 3).

Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні є кредитором у другому).

Тож,станом на день звернення до суду (10.06.2019) заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар згідно договору поставки від 01.12.2014 № 2312 становить 30754,50 гривень.

Судом встановлено, що позивачем як на підставу своїх вимог подано видаткові накладні всього на суму 33103,01 гривень, видаткових накладних які б підтверджували поставку товару на суму 6788,89 гривень до суду не подано

Водночас суд враховує те, що відповідач підписавши з позивачем акт зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, підтвердив отримання товару на суму 39891,90 гривень, заперечень з приводу того, що позивачем поставлено товару на суму меншу ніж твердить позивач до суду не подано.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, доказів сплати коштів за поставлений товар не надав, доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 30754,50 гривень, а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та належить до задоволення.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Пані Аптека» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» 30754,50 гривень основного боргу.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій та оскільки судовий збір оплачено у мінімальному розмірі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пані Аптека» (08171, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, буд. 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Велнес Медікал» (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 2-А, ) 30754,50 гривень основного боргу та 1921,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2019.

Суддя Р.М. Колесник