ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м. Чернівці

15 серпня 2019 року № 926/295/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Марущака І.В., перевіривши матеріали

скарги Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» на дії приватного виконавця

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль м. Київ

до Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю Агроекс с. Шипинці, Кіцманського району, Чернівецької області

про стягнення 62823,49 доларів США,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 25.04.2018 (суддя Бутирський А.А.) у даній справі задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс», стягнуто з відповідача на користь позивача 33623,37 доларів США основного боргу, 16536,83 доларів США відсотків, 365523,33 грн. пені та 27200,81 грн. судового збору, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Разом з тим, постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 вказане рішення місцевого господарського суду від 25.04.2018 у справі № 926/295/18 скасовано в частині задоволення первісного позову в частині стягнення 6300,00 доларів США основного боргу, 16536,83 доларів США відсотків, 365523,33 грн пені. В цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю. В частині стягнення 27323,37 доларів США основного боргу залишити без змін. В решті рішення залишити без змін. Крім того, вирішено стягнуто з відповідача на користь позивача 11829,63 грн судового збору за подання позовної заяви.

На виконання постанови апеляційного господарського суду 20.03.2019 Господарським судом Чернівецької області видано два накази про стягнення з відповідача на користь позивача 27323,37 доларів США основного боргу та 11829,63 грн судового збору за подання позовної заяви.

Матеріали справи № 926/295/18 не містять відомостей про перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанції в касаційному порядку.

14 серпня 2019 від боржника до суду надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Чернівецького області Кондрюка К.О. (далі приватний виконавець), у якій скаржник просить суд визнати незаконними (неправомірними) дії приватного виконавця в частині використання під час здійснення виконавчого провадження № 58882044 (по виконанню наказу Господарського суду Чернівецької області від 20.03.2019) звіту про оцінку майна від 20.07.2019, виданого суб`єктом оціночної діяльності Лещишиним ОСОБА_1 .

У зв`язку із перебування судді Бутирського А.А. у щорічній відпустці зазначену скаргу в автоматизованому порядку передано до провадження суддів Марущака І.В.

Відповідно статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною десятою статті 11 ГПК України передбачено: "Якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права)."

Враховуючи, що розділом VI Господарського процесуального кодексу України не передбачено вимог щодо форми та змісту скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, суд вважає, що за аналогією закону до такої скарги, серед іншого, мають застосовуватись вимоги пункту 1 частини першої статті 164 ГПК України.

Так, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За приписами частини першої статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009 підтвердженням надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку, а підтвердженням переліку відправлених документів є опис вкладення встановленої форми.

У частині першій статті 77 ГПК України зазначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене належним доказом відправлення сторонам виконавчого провадження скарги та доданих до неї документів є саме опис вкладення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (фіскальний чек, розрахункова квитанція тощо).

Проте ні в додатках до скарги, ні у поштовому конверті, в якому надсилалась скарга, судом не виявлено доказів надіслання стягувачу та приватному виконавцю копії скарги та доданих до неї документів.

При цьому, суд роз`яснює скаржнику, що чинний Господарський процесуальний кодекс України не покладає на суд обов`язок надсилати копії позовної заяви чи скарги учасникам судового процесу.

За змістом частини першої та другої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги на дії приватного виконавця без руху та встановлення боржнику строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання суду належних доказів надіслання стягувачу та приватному виконавцю, дії якого оскаржуються, копій скарги та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Також суд звертає увагу скаржника на те, що за умовами частин третьої і четвертої статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статті 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 11, 162, 164, 174, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю «Агроекс» на дії приватного виконавця залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків скарги на дії приватного виконавця - десять днів з дня вручення копії цієї хвали.

3. Попередити боржника, що відповідно до положень ч. 10 ст. 11, ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України: якщо заявник не усуне недоліки скарги на дії державного виконавця у строк, встановлений судом, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, що звернулась з нею.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Марущак