ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" серпня 2019 р. Справа № 914/1033/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів С.М. Бойко,

Т.Б. Бонк,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зернопоставка-М від 26.07.2019

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 про повернення зустрічного позову ТОВ Приватофис

у справі № 914/1033/18 (суддя Кітаєва С.Б.)

за позовом: Національного банку України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Приватофис, м. Дніпро

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерного товариства Комерційного банку Приватбанк, м. Київ

про: звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 26.12.2018 у справі № 914/1033/18 Господарський суд Львівської області повернув зустрічний позов відповідача- ТОВ Приватофис до НБУ про визнання відсутнім у НБУ права вимагати повернення заборгованості за кредитним договором №19 від 03.03.2009 на підставі ч.6 ст.180 ГПК України.

Відповідач оскаржив ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 у справі № 914/1033/18 в апеляційному порядку.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019 у справі № 914/1033/18 ухвалу від 26.12.2018 залишено без змін, апеляційну скаргу відповідача -без задоволеня.

Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ Приватофис на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.04.2019.

У липні 2019 року ТОВ Зернопоставка-М, яке не є учасником даної справи, звернулося до Західного апеляційного господарського суду на підставі ст. 254 ГПК України з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 про повернення зустрічного позову відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права при поставленні ухвали та порушення названою ухвалою його прав як учасника ТОВ Приватофис.

В прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить поновити строк на подання апеляційної скарги у зв`язку з тим, що про оскаржувану ухвалу він дізнався лише 26.07.2019 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги скаржник просить відстрочити йому сплату судового збору.

НБУ (позивач) подав клопотання про визнання дій ТОВ "Зернопоставка-М" щодо подання апеляційної скарги на ухвалу від 26.12.2018 зловживанням процесуальними правами, повернення апеляційної скарги та застосування до ТОВ "Зернопоставка-М" заходів процесуального примусу в вигляді штрафу в сумі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке обґрунтоване тим, що подання ТОВ "Зернопоставка-М" апеляційної скарги спрямоване на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ТОВ Зернопоставка-М від 26.07.2019, апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 272 ГПК України визначено, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Стаття 272 ГПК України не обмежує коло осіб, на яких розповсюджується її дія, лише учасниками справи.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи та особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Тобто частиною 1 статті 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження. Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме. Слід враховувати, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 11.07.2018 у справі N 5023/4734/12).

За приписами ч.1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є, зокрема, ухвали, рішення, постанови.

Згідно з частинами 2, 3 вказаної статті процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Отже, законодавець чітко розділяє правову природу вказаних судових рішень ухвалою суду вирішуються процедурні питання, пов`язані з рухом справи, а рішенням суду вирішується спір по суті.

В апеляційній скарзі ТОВ Зернопоставка-М, яке не є учасником даної справи, не вказало в якій частині оскаржуваної ним ухвали вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Разом з тим, зі змісту оскаржуваної ухвали від 26.12.2018 у справі № 914/1033/18 вбачається , що суд першої інстанції не вирішував питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ Зернопоставка-М, ухвала не містить жодної згадки чи висновків суду щодо ТОВ Зернопоставка-М. Названою ухвалою суд лише повернув зустрічний позов відповідача- ТОВ Приватофис на підставі ч.6 ст.180 ГПК України у зв`язку з тим, що зустрічний позов поданий відповідачем поза межами строку, встановленого ч.1 ст.180 ГПК України для подання зустрічного позову.

Отже, в силу приписів ч.1 ст. 254 ГПК України ТОВ Зернопоставка-М як особа, яка не брала участі у справі, не вправі оскаржувати ухвалу суду про повернення зустрічного позову відповідача, оскільки названою ухвалою суд не вирішував питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ Зернопоставка-М.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про повернення апеляційної скарги ТОВ "Зернопоставка-М".

Згідно з ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання НБУ (позивача) про визнання дій ТОВ "Зернопоставка-М" зловживанням процесуальними правами та застосування до ТОВ "Зернопоставка-М" заходів процесуального примусу в вигляді штрафу, оскільки ТОВ "Зернопоставка-М" не є учасником судового процесу у даній справі.

Керуючись ст.ст. 234,258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1.Повернути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зернопоставка-М від 26.07.2019 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.12.2018 про повернення зустрічного позову ТОВ Приватофис у справі № 914/1033/18 з доданими до неї матеріалами.

2. Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

4.Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку в строки та порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя С.М. Бойко

Суддя Т.Б. Бонк