ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1843/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Аста Плюс", (61051, м. Харків, вул. Клочківська, 325А; ідент. код 39029247)

про стягнення 51884,99 грн.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1

відповідач не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" 12.06.2019 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Аста Плюс" 51884,99 грн. вартості безпідставно спожитої теплової енергії у нежитловому приміщенні 1-го поверху загальною площею 93,3 кв.м. в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 за період з жовтня 2017 по квітень 2019 року. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2019 р. було прийнято позовну заяву КП "Харківські теплові мережі" до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1843/19, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У судовому засіданні 10.07.2019 р., керуючись приписами ст. 252 ГПК України, суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку спрощеного провадження.

Станом на 10.07.2019 до матеріалів справи будь-яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

У судовому засіданні 10.07.2019 р. було постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 12.08.2019 р. об 11:30, в порядку ч. 2 ст. 216 ГПК України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зокрема, ухвала суду про відкриття провадження у справі, була направлена відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві: АДРЕСА_2 та яка співпадає з адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвали суду від 13.06.2019 р. (про відкриття провадження у справі) та від 10.07.2019 р. (ухвала-повідомлення) повернулись до суду без вручення із довідкою пошти про повернення "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи приписи п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову відповідачем отримати копію судового рішення (ухвали суду від 13.06.2019 р. про порушення провадження у справі), враховуючи дані Укрпошти щодо відомостей про відстеження поштового відправлення за ідентифікатором № 690, судом визнається 20.06.2019 р.

За таких підстав, враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі № 922/1843/19 була направлена відповідачу на адресу зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та про дату, час та місце проведення судових засідань, проте не виявив бажання бути присутнім у судовому засіданні, та його неявка не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 1 ст. 202 ГПК України.

Крім того, враховуючи те, що відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про час і місце розгляду справи, проте відзив на позовну заяву у строк встановлений судом або докази погашення заборгованості не подав, суд вирішує справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГП України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова відповідно до рішення №191/03 від 24.09.2003р. ХVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання "Про комунальну власність м. Харкова". Метою діяльності підприємства є задоволення потреб населення міста Харкова, підприємств, установ і організацій, незалежно від форм власності у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємства та ін.

Матеріалами справи підтверджується, що товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Аста Плюс" (відповідач) з 08.05.2014 року використовує нежитлові приміщення 1-го поверху № 66-1-:-66-5, 66-41-;-66-44 загальною площею 93,3 кв.м у житловому будинку за адресою; АДРЕСА_1 , яке останній до 31.08.2015 займав на підставі договору оренди № 5399 від 08.05.2014 року, а з 01.09.2015 року на підставі договору купівлі - продажу нежитлових приміщень, укладеного між відповідачем та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР.

Система опалення приміщень відповідача є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Договору постачання теплової енергії до зазначеного приміщення між позивачем та відповідачем не укладалося, як і не надано доказів укладення відповідачем відповідного договору на відшкодування витрат теплопостачання балансоутримувачу.

Факт постачання позивачем теплової енергії, а відтак і споживання відповідачем теплової енергії в житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 з жовтня 2017 року по квітень 2019 року підтверджується актом на включення та відключення опалення № 173/14679 від 25.10.2017 року, № 173/17852 від 10.04.2018 року, № 173/18555 від 24.10.2018 та № 173/21247 від 10.04.2019 року, які підписані та скріплені печатками повноважених представників ІШ Харківські теплові мережі та балансоутримувача будинку (а.с. 14-16). Відповідач безпідставно споживав теплову енергію на потреби опалення.

Оскільки система опалення приміщень будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі й нежитлових приміщень загальною площею 93,3 кв.м, які належать на праві власності відповідачу, є єдиною з системою опалення житлового будинку, відповідач також споживав поставлену позивачем теплову енергію у період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року.

Спір у даній справі виник з підстав того, що в період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року теплова енергія використовувалася відповідачем без укладення договору та не була оплачена останнім.

Вартість теплової енергії, що була поставлена відповідачу, обчислюється позивачем на підставі даних про кількість (обсяг) спожитої теплової енергії в спірний період згідно діючого тарифу, який встановлений та затверджений відповідними Постановами НКРЕ України, та становить 51884,99 грн.

03.06.2019 на адресу відповідача було направлено лист-вимогу № 761 від 31.05.2019 р. в якій викладено прохання у добровільному порядку у семиденний строк оплатити вартість безпідставно спожитої теплової енергії в сумі 51884,99 грн. поставленої у період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року.

Проте, зазначений лист-вимогу відповідач залишив без відповіді та без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з Законом України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов`язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує виникнення даного виду зобов`язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Факт постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується матеріалами справи.

Наявність права власності на спірні приміщення у період визначений позивачем відповідачем не спростовано.

Оскільки система опалення отриманого відповідачем у користування приміщення загальною площею 93,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 є єдиною з системою опалення житлового будинку, розташованого за цією ж адресою доводи позивача про те, що відповідач також споживав поставлену позивачем теплову енергію у період з жовтня 2017 року по квітень 2019 р. суд визнає правомірними.

Як вже було зазначено вище, вартість теплової енергії, що була поставлена відповідачу, обчислюється позивачем на підставі даних про кількість (обсяг) спожитої теплової енергії в спірний період згідно діючого тарифу та становить 51884,99 грн.

Суд також враховує та керується принципом диспозитивності господарського судочинства, в рамках якого визначено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 81 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з`ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Суд зазначає, що оскільки сторони не перебувають в договірних відносинах, які б регулювали відносини щодо постачання теплової енергії, як того вимагають норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що поставлена відповідачеві теплова енергія на суму 51884,99 грн. є безпідставно набутою, а отже, вимоги позивача про відшкодування її вартості на підставі ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України є правомірними.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку або доказів відсутності обов`язку сплати грошових коштів у заявленому розмірі, відповідачем не спростовані доводи позивача, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 51884,99 грн. нормативно та документально обґрунтованою, не спростованою відповідачем, та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, з урахуванням вимог ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1921,00 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Аста Плюс", (61051, м. Харків, вул. Клочківська, 325А; ідент. код 39029247) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119; р/р НОМЕР_1 , ФХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) 51884,99 грн. вартості безпідставно спожитої теплової енергії у нежитловому приміщенні 1-го поверху загальною площею 93,3 кв.м в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 за період з жовтня 2017 року по квітень 2019 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Аста Плюс", (61051, м. Харків, вул. Клочківська, 325А; ідент. код 39029247) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11; ідент. код 31557119; р/р НОМЕР_2 в ФХОУ ВАТ "Державний ощадний банк України, МФО 351823) 1921,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "14" серпня 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков