ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019 Справа № 917/739/19

м. Полтава

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", вул. В. Козака, 2А, м. Полтава, 36020

до Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління, вул. Сорочинська, 23, м. Миргород, Полтавська область, 37600

про врегулювання розбіжностей, що залишились неврегульованими при укладанні договору.

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління (далі - відповідач/ Миргородське КЖЕУ) про врегулювання розбіжностей, що залишились неврегульованими при укладанні договору. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що в процесі укладання Договору № 7-01 БЛ від 25.02.2019 про забезпечення обліку природного газу сторони не дійшли згоди по деяких пунктах договору.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.05.2019 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 12.06.2019.

Ухвалою від 12.06.2019 суд змінив найменування позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз", продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання у справі на 17.07.2019.

Ухвалою від 17.07.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 06.08.2019.

В судове засідання 06.08.2019 сторони чи їх представники не з`явилися.

Представник позивача у заяві від 06.08.2019 просив суд розглядати позов без його участі і повідомив, що він підтримує позовні вимоги у повному обсязі (вх. № 8245 від 06.08.2019).

Сторони належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його необґрунтованість.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач має ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у відповідності до вимог Ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринку природного газу затверджених Постановою НКРЕКП № 201 від 16.02.2017. Постановою НКРЕКП № 778 від 15.06.2017 прийнято рішення про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ Полтавагаз.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про природні монополії від 20.04.2000 № 1682-111 із змінами позивач є природним монополістом у сфері розподілу природного газу у зоні ліцензійної діяльності, про що внесена інформація до Реєстру суб`єктів природних монополій у сфері енергетики, що розміщений на офіційному веб-сайті www.nerc.gov.ua.

Таким чином позивач є Оператором ГРМ на території своєї ліцензійної діяльності - зокрема у м. Миргород Полтавської області та займає монопольне становище на ринку послуг з розподілу природного газу.

Позивач зазначає, що відповідача визначено балансоутримувачем житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста Миргорода. На його балансі та в управлінні перебувають будинки, що розташовані за адресами:

-

АДРЕСА_1

АДРЕСА_2

-

АДРЕСА_3

- АДРЕСА_4

-

АДРЕСА_5 Д.Апостола, АДРЕСА_6

- АДРЕСА_7 . Апостола, АДРЕСА_8

-

АДРЕСА_9

АДРЕСА_10

АДРЕСА_11

АДРЕСА_7 .Апостола,

АДРЕСА_12 Д.Апостола

АДРЕСА_7 Апостола

АДРЕСА_13 , АДРЕСА_6

-

АДРЕСА_14 .

У відповідності до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання послуг населенню з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2002 № 620 зі змінами (далі Тимчасове положення) позивач направив відповідачу листа за № 55/2227 від 25.02.2019 щодо укладення договору про забезпечення обліку природного газу з доданим до нього проектом договору № 7-01 БЛ про забезпечення обліку природного газу з додатками у двох примірниках (копія листа та докази його направлення - в матеріалах справи).

Листом від 28.03.2019 № 121 відповідач повідомив позивачу про наявність у нього заперечень відносно окремих умов договору. Додатком до листа відповідачем направлено договір № 7-01 БЛ від 25.02.2019 про забезпечення обліку природного газу підписаний та скріплений печаткою з додатками № 1 та № 2, а також протокол розбіжностей № 1 від 28.03.2019 у двох екземплярах.

Також позивач зазначає, що акти приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію по кожному будинку, відповідачем повернуті без підпису.

Ознайомившись зі змістом направленого відповідачем протоколу розбіжностей позивач не погоджується з частиною його змісту та вважає, що його умови суперечать вимогам чинного законодавства України. Дане твердження позивача обґрунтовується наступним.

Так, на переконання позивача, запропонована Відповідачем редакція п. 3.6 Договору суперечить нормам Кодексу ГРМ та Закону України Про житлово комунальні послуги.

Предметом діяльності відповідача є утримання, технічне обслуговування і поточний ремонт будинків і споруд та прибудинкових територій, а також дитячих і спортивних майданчиків згідно із переліком послуг з технічного обслуговування і поточного ремонту затвердженого уповноваженим органом.

Відповідно до п. 2 ч. І ст. 13 Закону № 1875-IV до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій належать прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618 із змінами а саме п. 5.9 передбачено, що власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

У разі виявлення на комерційних вузлах обліку газу несправності ЗВТ, витоків газу з імпульсних ліній диференційних манометрів, манометрів, пошкодження пломб або захисних елементів та інше власник (користувач) комерційного вузла обліку газу має терміново проінформувати про це іншу сторону договору і, за необхідності, вжити заходів для забезпечення функціонування комерційного вузла обліку газу в робочому стані.

Відповідно до п. 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Відповідач є балансоутримувачем багатоквартирних житлових будинків, перелік, яких зазначено вище, крім будинків, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_15 , що визнається відповідачем.

Позивач вважає, що із вказаного випливає наявність у відповідача права володіння на внутрішньобудинкові газові мережі у розумінні ст. 398 Цивільного кодексу України на підставі акту органу місцевого самоврядування, яке полягає у наявності прав та обов`язків відносно цього майна визначених чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, питання збереження загальнобудинкового вузла обліку загальнобудинкового лічильника потребує активної участі експлуатаційної організації. Саме сприяння збереженню та цілісності вузла обліку, що полягає у недопущенні пошкодження при виконанні функцій з обслуговування будинку, направлення повідомлень, у випадку виявлення фактів пошкодження ЗВТ є обов`язком балансоутримувача будинку.

Редакція п. 1.1. Договору, запропонована відповідачем на думку позивача не повністю визначає предмет даного Договору та не охоплює такі елементи, як збереження та експлуатація загальнобудинкового лічильника газу, що спричинить порушення вимог Тимчасового положення в частині повноти предмету Договору.

Редакція пункту 3.5, 3.6. запропонована відповідачем не вирішує питання збереження будинкового вузла обліку, як це передбачено Тимчасовим положенням, а констатує факт наявності у Оператора ГРМ права на безперешкодний доступ до нього, що не потребує вирішення у договірному порядку та наявне згідно вимог норм чинного законодавства.

Також позивач не погоджується із запропонованою редакцією відповідача пунктів, що регламентують порядок проведення перевірок та повірок загальнобудинкового вузла обліку.

Зміст п. п. 4.3 - 4.6, 4.8 Договору визначає умови експлуатації ЗВТ, що передбачено Кодексом ГРМ.

Так, відповідно до п. 2 Глави 6 Розділу X Кодексу ГРМ протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії:

- контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу);

- перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку;

- монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

Включені позивачем пункти договору відповідають вимогам Кодексу ГРМ, а саме. п. 1- 6 глави 9 розділу X Кодексу ГРМ.

Пункти 4.6, 4.8. в редакції відповідача та виключення ним п. 4.9 з Договору суперечать вимогам Кодексу ГРМ, відповідно до якого проведення планових та позапланових перевірок має проводитись спільно сторонами Договору та стосується прав та обов`язків як Сторони 1 так і Сторони 2 Договору.

Додаток № 2 до Договору є його невід`ємною частиною та підтверджує факт установки, комплектації вузла обліку та пломб на ньому, факт передачі на відповідальне зберігання Стороною 2 Стороні 1.

Відносно виключення відповідачем пункту 8.3 Договору та викладення Додатку № 1 до Договору про забезпечення обліку природного газу в редакції протоколу розбіжностей позивач заперечень не має.

З урахування вищевикладеного між позивачем та відповідачем залишилися неврегульованими розбіжності по п. 1.1., назві розділу 3, п.п. 3.5., 3.6, 4.3-4.6, 4.8-4.9, Додаток № 2 Договору.

Оскільки врегулювання розбіжностей та вирішення спору, що виник при укладенні Договору про забезпечення обліку природного газу віднесено до компетенції господарського суду, позивач просить суд врегулювати розбіжності, що залишились неврегульованими при укладанні договору та вважати Договір №7-01 БЛ від 25 лютого 2019 року про забезпечення обліку природного газу укладеним в частині неврегульованих пунктів та викласти спірні умови Договору (Пункт 1.1., Назва розділу III, Пункт 3.5., Пункт 3.6., Пункт 4.1., Пункт 4.3., Пункт 4.4., Пункт 4.5., Пункт 4.6., Пункт 4.8, Пункт 4.9, Пункт 4.10, Пункт 8.3., Додаток № 1 до Договору про забезпечення обліку природного газу №7-01 БЛ від 25.02.2019, Додаток № 2 до Договору про забезпечення обліку природного газу №7-01 БЛ від 25.02.2019 в наступній редакції:

1) Пункт 1.1. Договору в редакції: Договір визначає порядок відносин щодо забезпечення обліку природного газу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку природного газу (далі Вузол обліку) у багатоквартирних будинках м. Миргород Полтавської області, згідно додатку № 1 до даного Договору (далі Будинки);

2) Назва розділу III Договору в редакції: Забезпечення схоронності будинкового лічильника;

3) Пункт 3.5. Договору в редакції: Будь-які роботи, пов`язані з розпломбуванням, вимірюванням, зміною схеми Вузла обліку, або зміною типу ЗВТ, зняттям ЗВТ на повірку чи ремонт без оформлення акта в присутності уповноважених представників Сторони 2 та Сторони 1 не допускаються;

4) Пункт 3.6. Договору в редакції: Сторона 1 сприяє збереженню і цілісності Вузла обліку та пломб (відбитків тавр). Факт передавання на відповідальне зберігання комерційного ВОГ Сторони 2 Стороні 1 та його складових зазначений в акті приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію, додаток № 2 Договору;

5) Назва розділу IV Договору в редакції: Контроль за роботою Вузла обліку газу;

6) Пункт 4.1. Договору в редакції: Зняття та фіксація у журналі обліку газу та інвентаризаційній відомості показань Вузла обліку, здійснюються представниками Сторони 1 та Сторони 2 щомісяця з 01 по 05 число відповідно до спільно затвердженого графіка;

7) Пункт 4.3. Договору у редакції: У ході проведення зняття та фіксації показань Вузла обліку представники Сторін проводять планові перевірки щодо:

- відповідності умовам експлуатації;

- працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;

- відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;

- відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу.;

8) Пункт 4.4. Договору у редакції: За підсумками перевірки Вузла обліку та за умови відсутності зауважень, представники Сторони 2 та Сторони 1 на місці перевірки складають відповідний акт (по одному екземпляру для кожної Сторони).;

9) Пункт 4.5. Договору у редакції: За ініціативою Сторін можуть проводитись позапланові перевірки Вузла обліку. У разі необхідності позачергової перевірки ініціатор перевірки письмово доводить це до відома іншої Сторони. Перевірка проводиться не пізніше, ніж у 5-денний строк з дня надходження письмового повідомлення.;

10) Пункт 4.6. Договору у редакції: У випадку виявлення недоліків, що впливають на правильність визначення кількості та якості газу, представники Сторін роблять записи в журналі та складають двосторонній акт.;

11) Пункт 4.8. Договору в редакції: "Сторони мають право ініціювати проведення позачергової перевірки";

12) Нумерацію пунктів 4.9 - 4.10 не змінювати;

13) Пункт 8.3. Договору виключити.

14) Додаток № 1 до Договору про забезпечення обліку природного газу №7-07 БЛ від 25.02.2019р. Перелік будинків, в яких установлений загальнобудинковий прилад обліку природного газу (зі змінами):

№п/пМісцезнаходження будинкуНайменування ЗВТ
1.м. Миргород, вул. Сорочинська, АДРЕСА_6 ELSTER G-16
2 АДРЕСА_16 G-16
АДРЕСА_17 ELSTER G-16
АДРЕСА_12 АДРЕСА_18 ELSTER G
АДРЕСА_19 .АДРЕСА_18 Старосвітська, 22/ АДРЕСА_20 ELSTER G-16
АДРЕСА_21 АДРЕСА_18 ELSTER G-16
7.АДРЕСА_20 ELSTER G-16
8.АДРЕСА_22 , 67ELSTER G-16
9.АДРЕСА_22 , вул. Багачанська, 104ELSTER G-25
10.м. АДРЕСА_22 , вул. Багачанська, 112ELSTER G-25
11.м. АДРЕСА_22 , вул. Багачанська, 114ELSTER G-25
12.м АДРЕСА_15 , 162ELSTER G-25
13.м. Миргород, вул. Д.Апостола, 2ELSTER G-25
14.м. Миргород, вул. Д.Апостола, 4-АELSTER G-25
15.АДРЕСА_22 , вул. П.Мирного, 24ELSTER G-25
16.м. АДРЕСА_22 вул. Свідницького АДРЕСА_20 ELSTER G
АДРЕСА_23 .АДРЕСА_18 , АДРЕСА_24 /27ELSTER G-25
АДРЕСА_25 .АДРЕСА_26 ELSTER G-25
19.м. Миргород, вул. Гоголя, 109-АELSTER G-10
АДРЕСА_18 .АДРЕСА_15 , 136ELSTER G-10
21.АДРЕСА_15 , АДРЕСА_27 ELSTER G-10
22.м АДРЕСА_28 ELSTER G-10
АДРЕСА_29 .АДРЕСА_30 . АДРЕСА_31 ELSTER G-10

АДРЕСА_32 .АДРЕСА_13 , 34ELSTER G-10
25.АДРЕСА_13 , АДРЕСА_33 /12ELSTER G-10
26.м. АДРЕСА_31 , АДРЕСА_34 . Слави, 59-БELSTER G-10
27.м АДРЕСА_26 , АДРЕСА_35 ELSTER G
АДРЕСА_36 .м АДРЕСА_31 Вовка, АДРЕСА_37 / АДРЕСА_38 ELSTER G-16
АДРЕСА_39 .АДРЕСА_15 , АДРЕСА_40 ELSTER G-16
АДРЕСА_38 .АДРЕСА_15 , АДРЕСА_41 ELSTER G-16
31.м АДРЕСА_15 , АДРЕСА_42 ELSTER G-16
АДРЕСА_43 .АДРЕСА_15 , АДРЕСА_20 ELSTER G-16
33.м. Миргород, вул. Д.Апостола, 4ELSTER G-16
34.м. Миргород, вул. Д.Апостола, 6ELSTER G-16
35.м. Миргород, вул. Д.Апостола, 6-АELSTER G-16
36.м. АДРЕСА_31 , вул. Незалежності, 2ELSTER G-16
37.м. Миргород, вул. П.Мирного, 10ELSTER G-16
38.м. Миргород, вул. Багачанська, 46КУРС G-40
39.АДРЕСА_15 , 15КУРС G-40
15) Додаток № 2 до Договору Акт приймання комерційного вузла обліку в експлуатацію викласти в редакції Сторони 2 без врахування Акту № 12М та Акту № 20М.

Відповідач у відзиві позов заперечує з наступних підстав.

Миргородське КЖЕУ зареєстровано як комунальне підприємство, форма власності комунальна. Засновником відповідача є Миргородська міська рада, яка представляє інтереси територіальної громади міста Миргород.

Відповідно до Статуту основним видом діяльності відповідача є надання житлово-комунальних послуг з утримання багатоквартирних житлових будинків та прибудинкових територій в місті Миргород, і Рішенням Виконавчого комітету Миргородської міської ради № 111 від 18.04.2018 з 01 травня 2018 року затверджено тарифи та структуру послуг по утриманню будинків та прибудинкових територій для багатоквартирних будинків, котрі перебувають на обслуговуванні нашого підприємства, в додатках до даного рішення щодо експлуатації, технічного обслуговування газорозподільної системи, в тому числі "забезпечення контролю за роботою" вузла обліку газу, "заходи по сприянню збереженню вузла обліку газу, контролю за його роботою", повіркою, виявленням недоліків у роботі, ініціюванням проведення повірок, проведення "планових і позапланових перевірок", не передбачені у структурі тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються підприємством.

Також відповідач зазначає, що необхідною умовою щодо спонукання в судовому порядку укласти господарський договір є, зокрема, обов`язковість для сторін укладення такого договору, але враховуючи те, що відповідач не є органом державної влади чи місцевого самоврядування в силу свого статусу, а спірний договір не опосередковує державного замовлення, обов`язковість його укладення сторонами, а отже і можливість вирішення судом спору про його укладення має встановлюватись законом.

У відповідності до Тимчасового положення власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатуюча організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.

У разі не врегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Тобто такі поняття як «забезпечення схоронності», «контролю за роботою» вузла обліку газу в тому числі і проведення «планових і позапланових перевірок» його роботи, виявлення недоліків, ініціювання перевірок Тимчасове положення не містить, що і стало підставою для викладення відповідачем спірних пунктів договору у власній редакції, з урахуванням приписів зазначеного Тимчасового положення. Щодо виключення відповідачем з Договору можливості проведення монтажу, це викликано тим, що позивачем вже проведено монтаж та встановлення загальнобудинкових лічильників в багатоквартирних будинках вказаних в позовній заяві.

Відповідно до п. 5 глави 5 розділу X Кодексу ГРМ власник комерційного вузла обліку газу (ВОГ) або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про опломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Відповідно до пунктів 1-2 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах.

Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії:

- контрольне зняття показань (лічильника газу);

- перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку;

- монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюються Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності). Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.

Пункт 1 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ передбачає, що власники засобів вимірювальної техніки (ЗВТ), що є елементами комерційного ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Відповідач зазначає, що він не є ані власником вузла обліку газу, ані суб`єктом господарювання, що здійснює його експлуатацію, ані споживачем газу, а тому спірні пункти договору не стосуються господарської діяльності (прав, обов`язків) Миргородського КЖЕУ, а тим більше про них не має прямої вказівки в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (в редакції Закону № 2260-VІІІ від 21.12.2017 року), суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі в термін до 1 січня 2021 року, а не до 01 січня 2018 року, як вказує позивач в своїй позовній заяві.

Миргородське КЖЕУ в даній справі не є споживачем природного газу в розумінні ст. 1 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», оскільки не користується на підставі договору послугами з газопостачання та не використовує природний газ для приготування їжі.

Також відповідач зазначає, що згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку, спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Вказане, на думку відповідача, спростовує твердження позивача про те, що у Миргородського КЖЕУ наявне право володіння на внутрішньобудинкові газові мережі.

Крім цього, відповідач звертає увагу на те, що запропонований позивачем Договір про забезпечення обліку природного газу не визначений як типовий або примірний договір, а тому, сторони при укладенні договорів мають право викласти зміст цього договору у довільній формі, що не суперечить чинному законодавству. Спірні пункти договору ніяким чином не стосуються господарської діяльності (прав, обов`язків) Миргородського КЖЕУ, а працівники відповідача не наділені посадовими обов`язками, відповідними знаннями та навичками, які необхідні для вчинення запропонованих позивачем заходів по сприянню збереженню вузла обліку газу, контролю за його роботою, перевіркою, виявленням недоліків у роботі, ініціюванням проведення перевірок тощо.

Таким чином відповідач вважає, що підстави для вирішення даного спору в судовому порядку відсутні та просить суд відмовити в позові повністю.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України), кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно із ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

- вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

- примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

- типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

- договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Судом встановлено, що позивач є Оператором ГРМ на території своєї ліцензійної діяльності - зокрема у м. Миргород Полтавської області та займає монопольне становище на ринку послуг з розподілу природного газу.

Відповідно до п. 1 глави 5 розділу IX Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Отже, необхідною умовою щодо спонукання в судовому порядку укласти господарський договір є, зокрема, обов`язковість для сторін укладення такого договору.

Враховуючи те, що відповідач не є органом державної влади чи місцевого самоврядування в силу свого статусу, а спірний договір не опосередковує державного замовлення, обов`язковість його укладання сторонами, а отже і можливість вирішення судом спору про його укладання має встановлюватися законом.

У відповідності до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 року № 46) (далі - Тимчасове положення) власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов`язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також: забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.

У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

Отже, Тимчасовим положенням чітко передбачено які договірні відносини врегульовуються між оператором ГРМ та балансоутримувачем, а саме:

- щодо зняття показань будинкового вузла обліку;

- забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку.

Відповідно до пункту 5 глави 5 розділу X Кодексу ГРМ власник комерційного вузлу обліку газу (ВОГ) або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Відповідно до пунктів 1-2 глави 6 розділу X Кодексу ГРМ власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Технічне обслуговування елементів комерційного ВОГ, зокрема здійснення ревізії запірних пристроїв та фільтрів, повірки та ремонту ЗВТ, проводить власник цього комерційного ВОГ або суб`єкти господарювання, що здійснюють його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, згідно з експлуатаційними документами в спеціалізованих сервісних центрах.

Протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії:

- контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу);

- перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку;

- монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.

Контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) здійснюється Оператором ГРМ відповідно до власного графіка обходу споживачів та позапланово (за необхідності).

Контрольний огляд вузла обліку здійснюється Оператором ГРМ за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців.

Пункт 1 глави 7 розділу X Кодексу ГРМ передбчачає, що власники засобів вимірювальної техніки (ЗВТ), що є елементами комерційних ВОГ, зобов`язані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів ЗВТ та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки ЗВТ забезпечується власником ЗВТ за власний рахунок.

Судом встановлено, що відповідач не є власником вузлу обліку газу, суб`єктом господарювання, що здійснює його експлуатацію, чи споживачем газу, а тому спірні пункти договору не стосуються господарської діяльності (прав, обов`язків) відповідача.

Частинами 2, 3 ст. 180 ГК України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору.

Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Позивач не довів наявність правових підстав для врегулювання судом розбіжностей, які виникли при укладенні договору № 7-01 БЛ від 25.02.2019 про забезпечення обліку природного газу .

За таких обставин, позов безпідставний та задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 13.08.2019.

Суддя О.С. Семчук