ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/617/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючої судді Кучеренко О.І., із секретарем судового засідання Юхименко О.В., за участю представника позивача Бевзюк О.О., адвокат за довіреністю (приймає участь у режимі відоеоконференції), розглянувши справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПІ Груп» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» про стягнення 282358 грн 28 коп,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПІ Груп» пред`явило позов до Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» про стягнення 282358 грн 28 коп з яких: 243328 грн 84 коп сума основного боргу, 26278 грн 77 коп пені, 2433 грн 29 коп штрафу, 8215 грн 01коп інфляційних, 2102 грн 37 коп три відсотки річних, обґрунтувавши позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №071218 від 07.12.2018 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечення проти розгляду справи у спрощеному провадженні 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов та заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного подання до суду не надав, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини. Ухвала суду від 28.05.2019 отримана уповноваженим представником відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, яке міститься в матеріалах справи.

Згідно з положеннями частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. А згідно з частиною 9 статті 165 цього Кодексу у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 31.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, судом встановлено, що 07.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПІ Груп» (постачальник - позивач у справі) та Приватним сільськогосподарським підприємством «Нива» (покупець - відповідач у справі) було укладено договір №071218 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар у кількості, асортименті і в термін передбачений у специфікації, що додається до договору та є його невід`ємною частиною (пункт 1.1 договору)

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1 договору покупець в порядку та на мовах, визначених договором, зобов`язується оплатити та прийняти зазначений товар за ціною, в кількості, асортименті і в терміни, передбачені специфікацією, яка додається до договору. Базисними умовами постачання товару є СРТ (згідно правил Інкотермс 2010 року). Доставка товару здійснюється продавцем. Адреса поставки: Черкаська область, Чорнобаївський район, с.Лукашівка.

Розрахунки за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування коштів на рахунок продавця за платіжними реквізитами, вказаних у договорі. Покупець зобов`язувався здійснити оплату отриманого товару впродовж одного банківського дня з моменту постачання товару на склад покупця, до його вивантаження у сховища (пункти 6.1, 6.3 договору).

Відповідальність покупця у випадку порушення строків оплати встановлена пунктом 7.5 договору, відповідно до якого за безпідставну відмову від оплати поставленої продукції (повністю або частково) покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 1% суми, від сплати якої він відмовився. При несвоєчасній оплаті поставленої продукції покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Договір укладений з дати його підписання і діє до 31.12.2019. Термін дії договору автоматично продовжується наступного року за умови, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від договору за місяць до дати його закінчення.

У Додатку №4 від 30.01.2019 до договору його сторони погодили, що покупець зобов`язується поставити покупцю макуху соняшникову на суму 243329 грн (разом з ПДВ), а покупець зобов`язується оплатити товар у розмірі 100% на підставі виставленого рахунку фактури, за фактом постачання товару на склад покупця протягом 14 календарних днів. За умовами пункту 3 Додатку №4 до договору, термін поставки встановлений з 30.01.2019 до 31.01.2019.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується копіями видаткових та товарно-транспортних накладних: на суму 188640,00 грн за накладною №РН-0000155 від 12.12.2018; на суму 182694,00 грн за накладною №РН-0000164 від 26.12.2018; на суму 158599 грн 90 коп за накладною №РН-0000005 від 14.01.2019; на суму 243328 грн 84 коп за накладною №РН-0000022 від 31.01.2019; товарно-транспортними накладними №140119 від 14.01.2019, №261218/1 від 26.12.2018, №111218/1 від 11.12.2018, №300119 від 30.01.2019.

За поставлений товар відповідач, у визначений договором та додатком до договору строк, повністю не розрахувався, прострочивши оплату товару та не сплативши вартість товару за видатковою накладною №РН-0000022 від 31.01.2019 на суму 243328 грн 84 коп. За порушення строків оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу штрафні санкції (пеню, штраф), інфляційні та річні, які разом з сумою заборгованості просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з умовами договору оплата отриманого товару здійснюється впродовж одного банківського дня з моменту постачання товару на склад покупця, а згідно з Додатком №4 до договору (який є невід`ємною частиною договору) - протягом 14 календарних днів з дня постачання товару на склад покупця.

Судом встановлено, що на виконання договору позивач поставив відповідачу обумовлений сторонами товар. Позивач за отриманий товар повністю не розрахувався, з простроченням оплачено товар за видатковими накладними №РН-0000155 від 12.12.2018, №РН-0000164 від 26.12.2018, №РН-0000005 від 14.01.2019 (строк оплати один день). Повністю не оплачений товар, який отриманий відповідачем за видатковою накладною №РН-0000022 від 31.01.2019 на суму 243328 грн 84 коп (строк оплати протягом 14 днів), тобто до 14.02.2019. Відповідач не надав доказів сплати заборгованості за отриманий товар за цією видатковою накладною, тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача вартості отриманого товару у розмірі 243328 грн 84 коп є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 цього Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідальність покупця за порушення строків оплати товару, передбачена у пункті 7.5 договору, відповідно до якого за безпідставну відмову від оплати поставленої продукції (повністю або частково) покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 1% суми, від сплати якої він відмовився. При несвоєчасній оплаті поставленої продукції покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

За прострочення оплати товару позивач нарахував відповідачу 26278 грн 77 коп пені із розрахунку: за видатковою накладною №РН-0000164 від 26.12.2018 на суму 182694, сума пені складає 1271,00 грн; за видатковою накладною №РН-0000155 від 12.12.2018 на суму 188640,00 грн, сума пені складає 887,76 грн; за видатковою накладною №РН-0000005 від 14.01.2019 на суму 158599,90 грн, сума пені складає 2220 грн 40 коп; за прострочення оплати товару, що було поставлено за видатковою накладною №РН-0000022 від 31.01.2019 на суму 243 328,84 грн (за період з 15.02.2019 до 14.05.2019) сума пені складає 21899 грн 61коп. Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає, що пеня нарахована позивачем у відповідності з умовами договору, фактичними обставинами та вимогами чинного законодавства, тому позов про стягнення пені у сумі 26278 грн 77 коп, підлягає до задоволення.

Також на підставі пункту 7.5 договору позивач нарахував відповідачу 2433 грн 29 коп штрафу за безпідставну відмову від оплати поставленої продукції (у розмірі 1% від суми заборгованості 243328 грн 84 коп). Суд, розглянувши вказану вимогу, прийшов до висновку, що вона не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач відмовляється від оплати поставленої продукції.

Відповідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховані відповідачу 2103 грн 26 коп три відсотки річних із розрахунку: за видатковою накладною №РН-0000164 від 26.12.2018, сума річних становить 101 грн 77 коп; за видатковою накладною №РН-0000155 від 12.12.2018 сума річних 71 грн 83 коп; за видатковою накладною №РН-0000005 від 14.01.2019, сумі річних 177 грн 63 коп; за видатковою накладною №РН-0000022 від 31.01.2019 (за період з 15.02.2019 до 14.05.2019), сума річних 1752 грн 03коп.

Також позивачем за прострочення оплати товару нараховані інфляційні втрати за накладними №РН-0000155 та № РН-0000005 на суму за період лютий-квітень 2019 року на суму 2375 грн 12 коп та за накладною №РН-0000022 на суму 5839 грн 89 коп, а всього 8214 грн 12 коп.

Здійснивши перевірку правильності нарахування річних та інфляційних, суд встановив, що річні розраховані позивачем вірно. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8214 грн 12 коп заявлені позивачем до стягнення підлягають частковому задоволенню у сумі 5839 грн 89 коп, з огляду на таке. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом помноження суми боргу на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочки виплати заборгованості. Якщо кредитор звертається за стягненням суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується (лист Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97 Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ). Як вбачається із наданого позивачем розрахунку за видатковими накладними №РН-0000155 від 12.12.2018 та №РН-0000005 від 14.01.2019 прострочення оплати товару відбулося на 9 та 14 днів відповідно. Оскільки, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, то у задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення інфляційних слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні частково з відповідача підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача 4163 грн 26 коп судового збору.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторони також пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати позивача на правничу (правову) допомогу у сумі 28000,00 грн. Послуги з надання правничої допомоги надані адвокатом Бевзюк Оксаною Олександрівною за договором про надання правничої (правової допомоги) від 25.04.2019, відповідно до пункту 4.2 якого гонорар адвоката, що узгоджено сторонами на момент укладення договору визначений сторонами у сумі 28000,00 грн. Відповідач ніяких заперечень з приводу неспіврозмірності витрат позивача на правничу допомогу чи клопотання про їх зменшення суду не подав, тому у зв`язку з частковим задоволення позовних вимог витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення з відповідача у сумі 27515 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нива» (с.Лукашівка, Чорнобаївський район, Черкаська область, 19926, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПІ Груп» (а/с 1379, м.Дніпро, ) 243328 грн 84 коп заборгованості, 26278 грн 77 коп пені, 2103 грн 26 коп три відсотки річних, 5839 грн 89 коп інфляційних втрат, 4163 грн 26 коп судового збору та 27515 грн 60 коп витрат за надання правничої допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 08.08.2019.

Суддя О.І.Кучеренко