УХВАЛА

м. Київ

07.08.2019Справа № 910/4249/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" (10006, м. Житомир, вул. Денишівська, 4)

до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "РВС БАНК" (04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58; ідентифікаційний код 39849797)

про внесення змін до договору

за участі представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Ніколова В.М.

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мілітекс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України про внесення змін до договору № 286/3/18/77 від 02.03.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про існування документально підтверджених обставин, які відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про публічні закупівлі» є підставою для продовження строку виконання зобов`язань по поставці товару та внесення відповідних змін до договору № 286/3/17/77 від 02.03.2018.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 відмовлено ТОВ "Мілітекс" у задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.05.2019, а також залучено Публічне акціонерне товариство "РВС БАНК" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

22.04.2019 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив, в якому відповідач зазначає, що законодавство чітко не визначає порядок внесення змін до договору, ат передбачає, що таке внесення має відбуватися лише за згодою сторін угоди, а у випадку, коли певної згоди не досягнуто, заінтересована сторона може звернутися до суду при умові одночасного існування чотирьох умов, які визначені ст.. 652 ЦК України. Проте, відповідач вважає, що в даному випадку відсутні одночасно чотири умови, а тому позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

У судовому засіданні, 08.05.2019, представник позивача заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання.

08.05.2019 у судовому засіданні суд на місці ухвалив задовольнити клопотання представника позивача та відкласти підготовче засідання на 29.05.2019.

29.05.2019 у судовому засіданні суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 26.06.2019.

26.06.2019 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення третьої особи, у відповідності до яких третя особа підтримує позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вимоги позивача щодо продовження дії договору та обраний спосіб захисту прав є правомірними та спрямовані на досягнення мети за договором.

26.07.2019 у судовому засіданні суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 24.07.2019.

24.07.2019 у судовому засіданні суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 07.08.2019 у зв`язку з неявкою представника позивача у судовому засіданні.

У судове засідання, яке призначене на 07.08.2019 представник позивача не з`явився, про причини відсутності суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 078, з якого вбачається про вручення ухвали суду 29.07.2019, клопотань про відкладення від позивача не надходило.

Представник відповідача у судовому засіданні заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причини відсутності суд не повідомив, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 159, з якого вбачається про вручення ухвали суду 29.07.2019, клопотань про відкладення від третьої особи не надходило.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" без розгляду, з огляду на наступне.

У відповідності до матеріалів справи, у судовому засіданні 24.07.2019 розгляд справи відкладено на 07.08.2019, у зв`язку з неявкою представника позивача. Так, позивача повідомлено про наступну дату, час та місце судового засідання шляхом направлення 25.07.2019 на юридичну адресу позивача ухвали суду від 24.07.2019 про виклик у судове засідання.

На час проведення судового засідання, до суду надійшло поштове повідомлення № 078 про вручення ухвали суду уповноваженому представнику позивача 29.07.2019 про дату, час та місце наступного судового засідання.

Застосовуючи положення ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суду з прав людини у справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 зазначає, що критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це -складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також, слід врахувати, що Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 21 лютого 2018 року у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що позивач отримав ухвалу суду від 24.07.2019, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням № 078 та не був позбавлений права можливості самостійно ознайомитись з ухвалою про виклик у судове засідання від 24.07.2019, яка є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Суд звертає увагу, що повторна неявка позивача в судове засідання перешкоджає з`ясуванню судом всіх обставин справи, з`ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних вимог станом на час розгляду справи, всебічному і об`єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків, а тому у разі нез`явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов`язковою, суддя вправі залишити позов без розгляду.

З урахуванням, що доведення обґрунтованості своїх вимог, наявність права вимоги до вказаної відповідачем особи, покладено положеннями ГПК України на позивача, невиконання вимог суду є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2019 представник позивача не з`явився у судове засідання, проте був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою представника позивача, яка наявна в матеріалах справи, у зв`язку з чим було відкладено підготовче засідання на 07.08.2019.

Проте, позивач повторно не з`явився у судове засідання, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без участі представника до суду не подавав.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що представник позивача без поважних причин не з`явився у судове засідання, про причини неявки уповноваженого представника не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності від позивача не надходило, а неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 226, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛІТЕКС" до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "РВС БАНК" про внесення змін до договору залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 07.08.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин