ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. Справа№ 910/3114/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Мартюк А.І.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Гусєв П.В. ( довіреність №08-2019 від 27.12.2018);

від відповідача - не з`явився ;

від третьої особи - не з`явився ;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019

у справі № 910/3114/19 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

до Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічого Монастиря/Української Православної Церкви

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на строні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 50 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі №910/3114/19 у задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" до Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічого Монастиря/Української Православної Церкви, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення 50 000 грн. відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивач, виконуючи свої зобов`язання, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сплатив страхове відшкодування у сумі 50 000 грн. потерпілій стороні;

- оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то в силу приписів ст. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника - відповідача або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду;

- оскільки водій ( ОСОБА_1 ) управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, він правомірно володів цим майном, а тому саме він, як володілець і заподіювач шкоди, а не відповідач, як власник, повинен відшкодовувати завдану ним, у тому числі у порядку регресу шкоду.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- при винесенні рішення судом першої інстанції не враховано особливості Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до якого саме на страховика покладено альтернативне право вибору подачі регресного позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Дідиченко М.А., Сітайло Л.Г. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019, справу № 910/3114/19 призначено до розгляду на 13.08.2019.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що:

- керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не перебуває у причинному зв`язку між діями (бездіяльністю) страхувальника та наслідками, що настали;

- ОСОБА_1 ніколи не перебував у трудових відносинах із відповідачем, мав лише статус насельника Лаври, тобто був членом релігійної громади, доходів не отримував від Лаври, що підтверджується податковою звітністю;

- автомобіль у день дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 використовував у особистих цілях;

- відповідач не є особою, відповідальною за завдані збитки, так само, як і не може нести майнову відповідальність за гр. ОСОБА_1 , що виключає можливість задоволення позову.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 у зв`язку з виходом судді Дідиченко М.А. у відпустку з 13.08.2019, у справі № 910/3114/19 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.08.2019 у справі № 910/3114/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Сітайло Л.Г., Мартюк А.І. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року у справі № 910/3114/19.

В судове засідання апеляційного господарського суду 13.08.2019 не з`явились представники відповідача та третьої особи.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності представників відповідача та третьої особи, колегією суддів враховано, що:

- відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019);

- щодо третьої особи, то як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу третьої особи процесуальних документів (зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2019), відправлення за номером 048 ( ОСОБА_1 ) у точці видачі/доставки. При цьому судовою колегією враховано, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав за належною адресою, не може вважатися поважною причиною неявки в судове засідання, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи те, що відповідач та третя особа про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності відповідача та третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

09.05.2016 о 17 год. 20 хв. на автодорозі Київ - Знам`янка 40 км. + 600 м. сталася ДТП, за участю застрахованого автомобіля "Cheri Beat" (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), автомобіля марки "Mersedes-benz sprinter" (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого завдано шкоди здоров`ю та автомобілі отримали механічні пошкодження. ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.1 Правил дорожнього руху.

Постановою від 09.12.2016 зі справи №372/3313/16-п Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.04.2017 у справі №372/67/17 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відповідно до статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та стягнуто з ОСОБА_1 1 804,18 грн. за проведення судових експертиз.

Цивільно-правова відповідальність власника "Mersedes-benz sprinter", відповідача, як страхувальника, на момент ДТП була застрахована позивачем за полісом № АІ/8437151.

Позивачем 15.09.2017 складено страховий акт №75 і розрахунок страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 50 000 грн.

Позивач, виконуючи свої обов`язки, визначені Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", сплатив страхове відшкодування у сумі 50 000 грн. потерпілій стороні, що підтверджується платіжним дорученням від 19.09.2017 №ЗР055522 у сумі 50 000 грн.

Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то в силу приписів статті 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника - відповідача, власника забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП.

07.11.2018 позивачем направлено на адресу відповідача претензію №5241 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

07.12.2018 відповідач направив на адресу позивача відповідь на претензію №647/10, в якій повідомив позивача про те, що підстав для задоволення претензії немає, оскільки відповідач не є особою відповідальною за завдані збитки.

Ухвалюючи рішення у даній справі та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки водій ОСОБА_1 управляв транспортним засобом на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, він правомірно володів цим майном, а тому саме він, як володілець і заподіювач шкоди, а не відповідач, як власник, повинен відшкодовувати завдану ним, у тому числі у порядку регресу шкоду позивачу.

З таким висновком місцевого господарського суду колегія суддів не погоджується та вважає, що рішення підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Як встановлено раніше, цивільно-правова відповідальність власника "Mersedes-benz sprinter", відповідача як страхувальника, на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована позивачем за полісом № АІ/8437151.

Отже, страхувальником за даним полісом є відповідач.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. (п.22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Як зазначалось раніше, позивач сплатив страхове відшкодування у сумі 50 000 грн. потерпілій стороні, що підтверджується платіжним дорученням від 19.09.2017 №ЗР055522 у сумі 50 000 грн.

Постановою від 09.12.2016 зі справи №372/3313/16-п Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно п.п.38.1.1 п.38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду - якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже зазначена норма не вказує про обов`язковість звернення страховика до водія забезпеченого транспортного засобу, оскільки передбачає у випадках якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наявність у страховика права на пред`явлення регресного позову за його вибором або до страхувальника, або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

З огляду на викладене судова колегія прийшла до висновку, що помилковим є висновок місцевого господарського суду про те, що спеціальна норма наділила страховика повноваженням регресу безпосередньо тільки до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у разі якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відповідно до норм Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" саме на страховика покладено право вибору подачі регресного позову або до страхувальника, або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Позивач в даному випадку, на підставі діючого законодавства, скористався таким правом та звернувся до відповідача, як страхувальника та власника транспортного засобу, з позовом про стягнення збитків в порядку регресу.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 у справі № 910/3114/19 скасувати.

3. Позовні вимоги задовольнити.

4. Стягнути з Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічого Монастиря/Української Православної Церкви (01015, м.Київ, вул.Лаврська, 15, корп.42; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м.Київ, вул. Глибочицька,44; ) 50 000,00 грн. завданих збитків в порядку регресу.

Стягнути з Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічого Монастиря/Української Православної Церкви (01015, м.Київ, вул..Лаврська, 15, корп.42; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м.Київ, вул. Глибочицька,44; ) 1921,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

5. Стягнути з Свято-Успенської Києво-Печерської Лаври/Чоловічого Монастиря/Української Православної Церкви (01015, м.Київ, вул..Лаврська, 15, корп.42; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м.Київ, вул. Глибочицька,44; ) 2881,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи №910/3114/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 15.08.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.І. Мартюк

Л.Г. Сітайло