ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Справа№ 910/4196/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Хрипуна О.О.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019

у справі №910/4196/19 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", м. Київ

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення 64 097,77 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - позивач, ТОВ "Лемтранс") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач, Укрзалізниця) про стягнення 64 097,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не забезпечено збереження цілісності майна (вагонів) під час перевезення залізницею та завдано збитків на загальну суму 64 097,77 грн. з яких: 57 570, 56 грн - витрати на придбані деталі, 6 527,21 грн - витрати на технічне обслуговування.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/4196/19 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" збитки у розмірі 64 097,77 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем належними та допустимими доказами доведений повний склад цивільного правопорушення, необхідний для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 64 097,77 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/4196/19 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- ТОВ "Лемтранс" не є відправником та одержувачем вантажу згідно наявних у матеріалах справи накладних, а являється власником (орендарем) порожніх вагонів, а відтак не має права від свого імені заявляти позов у даній справі;

- судом першої інстанції безпідставно визначено необхідність складення комерційних актів по фактам розукомплектування, оскільки комерційний акт складається у випадку розкрадання саме вантажу, а не рухомого складу;

- розукомплектування вагонів власності позивача сталося внаслідок дій сторонніх осіб (крадіжки гальмівного обладнання). З боку позивача не здійснено жодних заходів щодо співпраці з правоохоронними органами;

- висновки суду першої інстанції про необхідність покладення відповідальності за завдання матеріальної шкоди позивачу на залізницю суперечать фактичним обставинам справи та вказують на застосування судом положень ст. 1166 Цивільного кодексу України, які не мають застосовуватись до спірних правовідносин.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

01.07.2019 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, у яких просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. Позивач у відзиві наголошує на наступному: порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і залізниця не має права розпоряджатись ними на свій розсуд, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має відносно залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі пошкодження або розукомплектування, або втрати частини вагонів із групи - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом залізниць розмірах. Однак, незважаючи на факт розукомплектування вагонів, жодного акту представниками АТ "Укрзалізниця" не було складено; обов`язок АТ "Укрзалізниця" забезпечувати збереженість (схоронність) вагонів передбачена пунктами 110, 126 Статуту залізниць України; відповідачем складено Акти форми ВУ-23М, що є належним та допустимим доказом того, що вагони власності (оренди) позивача були пошкоджені; повідомлення в поліцію, про які відповідач зазначає, не спростовують наявності вини відповідача; зміст вимог позивача зосереджений не у тому, що вагони були розукомплектовані невстановленими особами, а у тому, що ПАТ "Укрзалізниця" не забезпечила схоронність (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями; наявність всіх елементів складу правопорушення спростовує доводи відповідача в частині безпідставного застосування позивачем до спірних правовідносин статті 1166 Цивільного кодексу України, оскільки відповідачем не доведено того, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталося не з вини відповідача; відповідач не надав жодних доказів до матеріалів, які б підтверджували невідповідність технічного стану вагонів, зазначених у позові, при прийнятті їх відповідачем до перевезення, а якщо вони були прийняті до перевезення - це є свідченням того, що вагони перебували у технічно справному стані.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/984/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Тищенко А.І. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2019 поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 14.05.2019, відкрито апеляційне провадження у справі №910/4196/19, зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення апеляційного провадження у даній справі, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2019, враховуючи перебування у відпустці судді Тищенко А.І., яка не є головуючим суддею (доповідачем у справі), справу № 910/4196/19 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 02.08.2019, справу № 910/4196/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Коробенка Г.П. та Хрипуна О.О.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

У вересні-жовтні 2018 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів, які є власністю (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", а саме: №62010228, №53069225, №61858213, №53451597, №53413381, №56185671, №53138111, №50063098, №56954274, №50069897, №56966328, №53548087, №56925092, №56614845.

На станції Ароматна та Вечірній Кут було виявлено пошкодження (розкомплектування) вищевказаних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності головної та магістральної частини повітророзподільника, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

З метою складання відповідних актів, а саме, комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагонів форми ВУ-25М ТОВ "Лемтранс" письмово звернулось з:

- заявою вих. № 4798/ДВ від 16.10.2018 до Начальника станції Ароматна структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що підтверджується проставленням підпису співробітника структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного Товариства "Українська залізниця";

- заявою вих. №4799/ДВ від 16.10.2018 до Начальника структурного підрозділу Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця";

- заявою вих.№4725/ДВ від 10.10.2018 до Начальника станції Вечерній Кут структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що підтверджується описом вкладень та чеком ПАТ "Укрпошта";

- заявою вих.№4726/ДВ від 10.10.2018 до Начальника структурного підрозділу експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", що підтверджується описом вкладень та чеком ПАТ Укрпошта";

- заявою вих.№5223/ДВ від 12.11.2018 до Начальника станції Ароматна структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця"" акціонерного товариства "Українська залізниця" складені акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М), копії яких долучено до матеріалів справи, а саме: Акт про пошкодження вагона №62010228, складений 02.10.2018; Акт про пошкодження вагона №61858213, складений 02.10.2018; Акт про пошкодження вагона №53451597, складений 02.10.2018; Акт про пошкодження вагона №53413381, складений 03.10.2018; Акт про пошкодження вагона №56185671, складений 03.10.2018; Акт про пошкодження вагона №53138111, складений 03.10.2018; Акт про пошкодження вагона №50063098, складений 03.10.2018; Акт про пошкодження вагона №56954274, складений 03.10.2018 ; Акт про пошкодження вагона №50069897, складений 03.10.2018; Акт про пошкодження вагона №56966328, складений 03.10.2018 ; Акт про пошкодження вагона №53548087, складений 03.10.2018 ; Акт про пошкодження вагона №56925092, складений 03.10.2018.

Внаслідок розукомплектування вагонів ТОВ "Лемтранс" було передано структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" та Структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ "Лемтранс".

На підставі Договору поставки №710/16 від 01.11.2016 та специфікації №17 від 02.10.2017 у ТДВ "Попаснянський ВРЗ" було придбано:

- головна частина 270.023-1 у кількості 9 шт. на загальну суму 46 557,40 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 131 від 10.01.2018.

Також були придбані запчастини, які були необхідні для закріплення головної частини, а саме:

- на підставі договору поставки № 410/11 від 17.06.2011, специфікації від 17.04.2018 у TOB "AB метал груп" було придбано: болт 12x35 ГОСТ 7805:2008 у кількості 2,10 кг на загальну суму 73,61 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3131 від 19.04.2018 на підставі виставленого рахунку № 500030979 від 18.04.2018.

- на підставі договору поставки №235/16 від 13.04.2016, специфікації від 17.04.2018 у ПрАТ "ХМЗ" було придбано: гайка М12 ГОСТ 5915:2008 у кількості 0,430 кг на загальну суму 15,89 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 3973 від 18.05.2018 на підставі виставленого рахунку № 1004 від 12.04.2018.

- на підставі договору поставки № 558 14 від 11.12.2014 та специфікації від 27 грудня 2017 року у ТОВ "ФІРМА "ЛІК-РТІ" було придбано: прокладка 270.326 ТУУ 600152135.047-97 у кількості 9 шт. на загальну суму 134,46 грн. Кошти були сплачені згідно платіжного доручення №778 від 05.02.2018 на підставі виставленого рахунку № 50 від 17.01.2018.

- на підставі Договору поставки №59/14 від 10.02.2014 та специфікації № 38 від 10.04.2018 у ТОВ "Укртранспневматика" було придбано: авторежим 265 А-1 у кількості 3 шт. на загальну суму 10 789,20 грн. Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення №3242 від 24.04.2018 на підставі виставленого рахунку №ТП000000213 від 20.04.2018 року.

Загальна вартість придбаних деталей склала 57 570,56 грн.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

01.02.2018 між ТОВ "Лемтранс" (замовник) та ПАТ "Укрзалізниця" (виконавець) укладено Договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-18129/НЮдч від 01.02.2018, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконувати протягом дії цього договору технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності Замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 ГІОЦ УЗ, на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, за реквізитами, обумовленими Переліком (Додаток №2).

Деталі, придбані ТОВ "Лемтранс" для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані Структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" і були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до акту № 46 від 27.11.2018, № 43 від 27.11.2018, № 44 від 27.11.2018, №48 від 30.11.2018, №42 від 27.11.2018, №45 від 27.11.2018 та Структурному підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" і були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до акту від 31.10.2018 та акту від 27.11.2018.

У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо Батуринське" регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" були виконані ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони на суму 6 527,21 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи долучені акти №63 від 27.11.2018, №60 від 27.11.2018, №62 від 27.11.2018, №65 від 30.11.2018, №59 від 27.11.2018, №61 від 27.11.2018, №474/255 від 31.10.2018, №505/255 від 27.11.2018.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 64097,77 грн. (придбані деталі - 57570,56 грн. + технічне обслуговування - 6 527,21 грн.).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

У відповідності до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Ст. 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до пункту 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004 №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)".

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", а саме: №62010228, №53069225, №61858213, №53451597, №53413381, №56185671, №53138111, №50063098, №56954274, №50069897, №56966328, №53548087, №56925092, №56614845.

Згідно ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами пункту 3.4. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 №17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до пункту 4.1. вказаних Правил випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Матеріалами справи підтверджується, що на станції Ароматна та Вечірній Кут було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у відсутності головної і магістральної частин повітророзподільника.

Відповідно до пункту 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.

Згідно з пунктом 6.2.1. зазначеної Інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.

Таким чином, відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, а їх несправність є забороною для поставки такого вагону в состав поїзду.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) ТОВ "Лемтранс" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Згідно пункту 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених, наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з п.п. 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до Структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо Батуринська" регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів із ТОв-2(4) форми ВУ-36М.

Колегією суддів встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів ТОВ "Лемтранс" було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 57 570,56 грн., а також здійснено оплату технічного обслуговування у розмірі 6 527,21 грн.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 N 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 за №828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Із наявних у матеріалах справи договорів поставки, специфікацій до них та платіжних доручень вбачається, що позивачем було придбано та оплачено вартість необхідних деталей для ремонту відповідних вагонів на загальну суму 57 570,56 грн.

Крім того, позивачем було оплачено технічне обслуговування вагонів (встановлення деталей на вагони) у розмірі 6 527,21 грн., про що свідчать наявні у матеріалах справи платіжні доручення.

Отже, загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт розукомплектованих вагонів склала 57 570,56 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Ст. 224 ГК України зобов`язує учасника господарських відносин, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

За приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Ст. 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.06.2010 у справі №6-469св10.

Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Отже, власні (приватні) порожні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають правовий статус "вантажу".

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За приписами ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Згідно ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" про стягнення збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, про що вірно зазначив суд першої інстанції в оскарженому рішенні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

У зв`язка з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/4196/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/4196/19 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 у справі №910/4196/19.

4. Матеріали справи №910/4196/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

О.О. Хрипун