ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2019 року Справа № 904/1858/18

м.Дніпро, пр.Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 у справі №904/1858/18 (суддя Манько Г.В., повна ухвала складена 10.06.2019)

за позовом акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", м.Дніпро

до комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

про визнання протиправними та такими, що не підлягають виконанню актів-рахунків

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 у справі №904/1858/18 призначено додаткову судову експертизу, перед експертизою поставлені питання, перелік яких наведено в резолютивній частині ухвали, проведення експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі зупинено;

- при винесенні ухвали господарський суд виходив з того, що для вирішення спору по даній справі є потреба у спеціальних знаннях, тобто висновок експерта при розгляді останньої не можуть замінити інші засоби доказування;

- не погодившись з винесеною ухвалою, комунальне підприємство (далі КП) «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить цю ухвалу скасувати, прийняти постанову та відмовити в задоволенні клопотання позивача про призначення додаткової судової експертизи;

- у поданій скарзі йдеться про те, що акти-рахунки, які є предметом спору, виставлені позивачу за спожиті ним послуги централізованого водопостачання та водовідведення, а не за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, внаслідок чого, дослідження питання порядку відбору проб та аналізу стічної води, відібраної у позивача представниками підприємства не має відношення до оскаржуваних рахунків, про те, що незважаючи на відсутність зв`язку між предметом позову та його підставою, господарським судом було призначено судову інженерно-екологічну експертизу, у висновку проведеної експертизи зазначено про належну якість води, яка подається на об`єкт позивача відповідачем та що концентрація забруднюючих речовин у стічних водах позивача перевищує допустимі, однак, оскаржуваною ухвалою господарський суд задовольнив клопотання позивача та призначив по справі додаткову експертизу, в основу якої покладені питання по дослідженню не документів на відібрану пробу стічної води, а дослідження саме тих зразків стічної води, які були відібрані 28.11.2017, про те, що Правилами №129, які регулюють порядок відбору проб, транспортування та зберігання проби стічної води визначено граничний строк їх зберігання 1 місяць від дати відбору, а тому станом на 04.06.2019 термін зберігання проби стічної води, відібраної 28.11.2017 сплинув, щодо дослідження якості води, яка подається відповідачем на виробничу територію позивача, то судом не конкретизовано яку саме воду необхідно дослідити зразка 2017 року або відібрану в 2019 році, а також про те, що при винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд допустив навмисне затягування позивачем строків розгляду справи, оскільки фактично у експертної установи відсутній предмет дослідження через відсутність зразків стічної води, датованих 28.11.2017;

- 08.08.2019 скаржник звернувся з заявою про застосування до позивача та його представника адвоката Соколова А.О. заходу процесуального примусу за зловживання процесуальними правами і створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства та про винесення відносно названої особи окремої ухвали щодо зловживання процесуальними правами і направлення її до органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката;

- позивач вважає ухвалу господарського суду обгрунтованою, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на неповноту та неясність висновку експертів, зробленого за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, на правомірність, у зв`язку з цим, призначення додаткової експертизи, на те, що відповідно до п.п. 2.3.2 п.2.3 Правил №129 проведення аналізу стічних вод під час оскарження до господарського суду виставлених рахунків дозволяється на будь-якій стадії контролю відповідачем якості стічних вод, на те, що п.4.4 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств передбачено можливість збільшення строку зберігання проби шляхом її консервування у лабораторії, на те, що незбереження проб стічних вод, відібраних 28.11.2017 є процесуальною диверсією відповідача з метою ускладнення визначення обставин справи, на безпідставність висновків відповідача про відсутність зв`язку між предметом спору по справі та пробами стічних вод, відібраними 28.11.2017, на відсутність відповіді експертів з питання, поставленого в ухвалі про призначення експертизи від 20.07.2018 стосовно відповідності діючим екологічним стандартам якості води за хімічним складом, яка відібрана 28.11.2017, при цьому фактично експерти досліджували матеріали справи, а не провели експертизу зразків і висновок експертизи є неповним, на те, що проведення експертизи води, яка подається відповідачем на виробничу територію позивача дозволить проаналізувати причинно-наслідковий зв`язок між якістю води, що подається на площадку та стічними водами позивача, а також на те. що в апеляційній скарзі не зазначено, в чому полягає неправильне застосування господарським судом норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2018 акціонерне товариство «Дніпровський машинобудівний завод» (далі АТ «ДМЗ») звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання протиправними і такими, що не підлягають виконанню актів-рахунків КП «Дніпроводоканал» №7490 від 31.01.2018, №16986 від 28.02.18, №27200 від 31.03.2018 на суму 1 358 340грн. 11 коп. як плати за скид стічних вод з понаднормовими забрудненнями.

В обгрунтування позову були покладені обставини щодо проведення 28.11.2017 КП «Дніпроводоканал» перевірки дотримання вимог Правил приймання стічних вод підприємств у міську систему каналізації, щодо встановлення за результатами лабораторних вимірювань перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин, формування КП «Дніпроводоканал» вказаних вище актів-рахунків, а також щодо порушення підприємством порядку відбору проб та оформлення результатів досліджень, які полягають у відсутності в актах відбору проб часу початку та закінчення відбирання проби, методу відбирання даних про час надходження проби в лабораторію та про час початку і закінчення проведення лабораторного вимірювання.

Ухвалою господарського суду від 20.07.2018 по справі призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- чи чинна та відповідає законодавству України Методика проведення досліджень (аналізу), застосована КП «Дніпроводоканал» при відборі проб та проведенні досліджень за актом відбору від 28.11.2017р., результати яких відображені в протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод;

- чи відповідає діючим екологічним стандартам України (ГОСТам, ДСТУ та іншим) якість води за хімічним складом, яка відібрана КП "Дніпроводоканал за актом відбору від 28.11.2017р.;

- чи відповідає діючим екологічним стандартам України (ГОСТам, ДСТУ та іншим) якість води, яка подається КП «Дніпроводоканал» на виробничу територію АТ «ДМЗ», на вхідному колекторі до АТ «ДМЗ»;

- чи здійснюються викиди шкідливих речовин, зазначених у акті КП «Дніпроводоканал» від 28.11.2017р., суб`єктами господарської діяльності, розташованими на виробничій території АТ «ДМЗ» (за складом хімічних речовин);

- чи являються скиди стічних вод, здійснених на виробничій території АТ «ДМЗ», причиною перевищення ДК, виявлених при відборі проб водоканалом та зазначених у акті від 28.11.2017 року та листі КП «Дніпроводоканал» №14446/2414 від 07.12.2017 року "Про результати лабораторних досліджень";

- чи є причинно-наслідковий зв`язок між хімічним складом стічних вод суб`єктів господарювання, розташованих на виробничій території АТ «ДМЗ», та хімічним складом води, визначеним лабораторними дослідженнями водоканалу за актом відбору від 28.11.2017р. та вказаних у протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод.

У висновку Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл.проф. М.С. Бокаріуса за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи, складеному 04.04.2019 зазначено:

- питання №1 передбачає правову оцінку порядку набрання чинності та відповідності іншим законодавчим актам локальних нормативно-правових документів, що не відноситься до компетенції судових експертів;

- якість води, яка була досліджена КП «Дніпроводоканал» згідно з актом відбору стічних вод від 28.11.2017 за показниками завислих речовин, сухого залишку, хлоридів, азоту амонійного, ХСК, БСК5, нафтопродуктів, заліза загального, ортофосфатів та жирів не відповідає додатку 4 до договору на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 30.12.2015 №0548;

- в обсязі наданих матеріалів якість води, яка подається КП «Дніпроводоканал» на виробничу територію АТ «ДМЗ» відповідає вимогам ДСанПін 2.2.4-171-10;

- по питаннях №№ 4, 5, 6 не надається за можливе надати відповіді.

При цьому в досліджуваній частині висновку експертів по питанню №2 наявні посилання на те, що у наданих матеріалах справи містяться суперечливі вихідні дані щодо скидів АТ «ДМЗ» заліза загального та нафтопродуктів. Згідно з п. 2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Неможливість надання відповіді по питаннях №№ 4, 5, 6 обгрунтована неможливістю проведення складних спеціальних досліджень та вимірювань через відсутність виробничої діяльності товариства.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2019 по справі призначено додаткову експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

- провести експертизу проб стічних вод, відібраних КП «Дніпроводоканал» на підставі акту відбору проб стічних вод від 28.11.2017 року з метою визначення показників складу та властивостей стічних вод; чи відповідають результати проведеного експертного дослідження результатам вимірювань, визначених в протоколі вимірювань показників складу властивостей стічних вод, дата відбору проби 28.11.2017 року;

- провести експертизу води, яка подається КП «Дніпроводоканал» на виробничу територію АТ «ДМЗ» на вхідному колекторі до АТ «ДМЗ»; чи відповідає діючим екологічним стандартам України (ГОСТам, ДСТУ та іншим) якість води, яка подається КП «Дніпроводоканал» на виробничу територію АТ «ДМЗ», на вхідному колекторі до АТ «ДМЗ».

При винесенні ухвали господарським судом враховані доводи, наведені в клопотанні позивача про призначення по справі додаткової експертизи в частині непроведення експертами досліджень води на хімічний склад та відповідність її стандартам при відповіді на питання №2, ненадання відповідачем експертам зразків води, відібраних 28.11.2017 та неповноти представленого висновку.

Відповідно до ст.73 Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, висновками експертів.

Згідно з ч.2 ст.98 Кодексу предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Ч.1 ст.99 Кодексу передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з ч.1 ст. 107 Кодексу якщо висновок експерта є неповним або неясним, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи суд може призначити додаткову експертизу, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам).

Одночасно слід зазначити, що питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після грунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У вирішення відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід, зокрема, визначити обсяг необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів.

Однак, у даному випадку, призначаючи додаткову експертизу з метою проведення дослідження проб стічних вод, відібраних відповідачем на підставі акту відбору від 28.11.2017 господарський суд не з`ясував наявність, для проведення такого дослідження, відповідних проб та не витребував від відповідача пояснень стосовно наявності проб та можливості надання їх експертам.

Відповідно до п.п. 4.2-4.4 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств, яка є додатком №4 до Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста Дніпропетровська, затверджених рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129 зберігання проб допустимо лише у випадку неможливості проведення аналізу одразу після відбору. При цьому необхідно враховувати можливі змінення у складі та властивостях проби. Час зберігання проби у холодильнику без консервації одна доба з моменту відбору до моменту проведення аналізів, крім нафтопродуктів. При необхідності проба екстрагірується і екстракт зберігається у холодильнику на протязі 3-х діб у склянці з притертою пробкою. Для збільшення строку зберігання проби її консервують у лабораторії з урахуванням таких вимог:

- консерванти даного компоненту або групи компонентів не повинні заважати визначенню інших показників;

- метод консервування проби повинен бути погоджений з методикою визначення конкретних показників;

- конкретні засоби консервування та строки зберігання проби приймають згідно з методиками визначення вимірювань.

З урахуванням обставин проведення відповідачем відбору стічних вод 28.11.2017 та наведених положень Інструкції встановлення наявності відповідних проб є визначальним для вирішення питання про призначення судової експертизи.

Також, призначаючи судову експертизу суд повинен в обов`язковому порядку обгрунтувати необхідність призначення судової експертизи та навести підстави і мотиви такого призначення.

Щодо досліджуваної справи, то при винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд не обгрунтував доцільності проведення експертизи води, яка подається відповідачем на виробничу територію позивача та дослідження відповідності якості цієї води екологічним стандартам.

Господарським судом не встановлено чи входять зазначені обставини до предмету доказування по справі та не надано обгрунтування необхідності вирішення поставленого експерту питання з урахуванням характеру предмета спору.

Відтак, висновки господарського суду про необхідність призначення по справі додаткової експертизи є передчасними.

Таке передчасне призначення експертизи призвело до прийняття господарським судом і неправильного рішення про зупинення провадження у справі.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути також увагу на те, що при винесенні оскаржуваної ухвали господарським судом порушені положення ст.ст. 194, 195 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 194 Кодексу завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Ч.3 ст. 195 Кодексу передбачено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та п. 1 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу.

Між тим, провадження у даній справі зупинено господарським судом 04.06.2019 з підстави, передбаченої п.2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, на стадії розгляду справи по суті, який призначено ухвалою від 21.05.2019.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п.4 ч.1 ст.280 Кодексу підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на положення наведених норм та вищезазначені фактичні обставини справи, ухвала господарського суду про призначення додаткової судової експертизи та про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню.

Посилання скаржника на положення п.п. 2.3.2 п.3.2 Правил №129 визнані колегією суддів необгрунтованими.

Вказаним підпунктом передбачені права підприємства звертатися до господарського суду з оскарженням неправомірно (на їх погляд) виставлених рахунків та вимагати проведення аналізу стічних вод.

При цьому право підприємства вимагати проведення аналізу стічних вод має бути реалізованим виключно в порядку, встановленому чинним законодавством.

Доводи позивача про збільшення строку зберігання проби колегією суддів не прийняті до уваги тому, що відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок відбору проб для контролю якості стічних вод підприємств таке зберігання допустимо лише у випадку неможливості проведення аналізу одразу після відбору.

Обставини щодо неможливості проведення аналізу не були предметом дослідження у справі.

Доводи позивача про неповноту висновку експертизи, призначеної ухвалою господарського суду від 20.07.2018 являються необгрунтованими, оскільки призначення додаткової експертизи, як і первісної, має здійснюватися також за наслідками визначення обсягу необхідних та достатніх для експертного дослідження матеріалів.

В задоволенні заяви скаржника про застосування до представника позивача заходів процесуального примусу за зловживання правами та винесення щодо представника позивача окремої ухвали слід відмовити, оскільки право на звернення з клопотанням про призначення по справі експертизи передбачено чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Використання свого права на звернення з клопотанням про призначення експертизи не є зловживанням процесуальними правами згідно з ст. 43 названого Кодексу. Клопотання про призначення додаткової експертизи не було вирішено господарським судом раніше.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 271, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2019 у справі №904/1858/18 скасувати;

- в задоволенні клопотання акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» від 04.06.2019 №04/2 про призначення у справі №904/1858/18 додаткової судової інженерно-екологічної експертизи відмовити;

- стягнути з акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод» на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради 1921грн. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає;

- повна постанова складена 13.08.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова