ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2019 р. Справа №907/259/19

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів: Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства «Руськополівське», с.Руське Поле, Тячівський район, Закарпатська область б/н від 11.06.2019 (Вх.ЗАГС №01-05/2235/19 від 18.06.2019)

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.06.2019 (суддя Ремецькі О.Ф.) про повернення позовної заяви

за позовом Колективного сільськогосподарського підприємства «Руськополівське», с.Руське Поле, Тячівський район, Закарпатська область

до відповідача-1 Фермерського господарства «Продукти Карпат» с. Руське Поле, Закарпатська область

до відповідача-2 державного реєстратора Тячівської міської ради Довгуник Василя Михайловича, м. Тячів

про про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.

Колективне сільськогосподарське підприємство «Руськополівське», с. Руське Поле Тячівського району звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідачів про визнання недійсним договору купівлі-продажу 28/100 частини майнового комплексу від 04.05.2016, що укладено між Колективним сільськогосподарським підприємством «Руськополівське» та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Чербаник Ф.М., про що здійснено запис в реєстрі за № 509; скасування рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Довгуника В.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 36730283 від 21.08.2017, яке стосується державної реєстрації прав Фермерського господарства «Продукти Карпат» на 28/100 частки об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 44.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.06.2019 повернуто позовну заяву КСП «Руськополівське» без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що позовна заява подана в порушення вимог ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки підписана ОСОБА_2 , як представником за довіреністю від 28.02.2019, а наказ КСП «Руськополівське» від 03.01.2019 №1 не є документом, який відповідно до вимог закону дозволяє делегувати повноваження директора підприємства, а також не відноситься до установчих документів.

Місцевий господарський суд зазначив, що подане ОСОБА_2 02.05.2019 свідоцтво про право здійснювати адвокатську діяльність на підтвердження повноважень, видане вказаній особі лише 19.05.2019, а тому, станом на момент пред`явлення позову до Господарського суду Закарпатської області у ОСОБА_2 були відсутні належні докази на представництво позивача у суді у розумінні ч. 1 ст. 58 та ч.2 ст.162 ГПК України.

Позивачем подано апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду по суті. У своїй апеляційній скарзі апелянт покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що на підтвердження повноважень представника ОСОБА_2 на виконання ухвали про залишення без руху позовної заяви подано: свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер та примірник позову, підписаний представником (адвокатом Аваєвою Н.В.) та директором КСП «Руськополівське» Грабаром І.І .

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що при поданні заяви про усунення недоліків, позов був підписаний ОСОБА_2 як членом виконавчого органу та директором КСП «Руськополівське» Грабаром І.І .

Крім цього скаржник стверджує, що згідно п.7.2 статуту підприємства, при необхідності загальні збори (збори уповноважених) можуть формувати і інші органи самоврядування. Відтак згідно наказу від 03.01.2019 №1 на підставі рішення колегіального органу КСП «Руськополівське» делеговано ОСОБА_2 повноваження директора в частині представництва КСП «Руськополівське» в судах у всіх інстанціях та підпорядкування шляхом само представництва підприємства, з усіма процесуальними правами без обмежень. Також на підставі зазначеного наказу видана довіреність ОСОБА_2 .

Відповідачем не подано відзиву на апеляційну скаргу.

Інших клопотань, заяв в порядку ст.207 ГПК України сторонами заявлено не було.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 на підставі ч.2 ст.271 ГПК України постановлено призначити справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Водночас, враховуючи зміну складу колегії суддів у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Хабіб М.І., вказана ухвала з метою реалізації сторонами права на відвід зміненому складу суду, була направлена сторонам, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, які долучено до матеріалів справи.

Фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Закарпатської області 14.05.2019 року у справі №907/259/19 позовну заяву Колективного сільськогосподарського підприємства «Руськополівське», с. Руське Поле Тячівського району залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а також спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом уточнення складу відповідачів у справі або уточнення позовних вимог до визначених відповідачів, у разі вчинення таких дій надати до суду уточнений позов та відправити його копії відповідачам у справі в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, докази чого надати суду; наведення повного викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги в контексті необхідності залучення до участі у справі третіх осіб (приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Чербаник Ф.М. та ОСОБА_1 ), у разі необхідності залучення вказаних осіб до участі у справі - подати відповідне клопотання в порядку ст. 50 ГПК України; надання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі за подання до господарського суду позовної заяви; надання підписаної позовної заяви, підписану позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

29.05.2019 до Господарського суду Закарпатської області від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої, у підтвердження повноважень представника на подання та підписання позовної заяви додано копію свідоцтва про право здійснювати адвокатську діяльність від 19.05.2019 №5/19, а також ордер Серії ВН №113105 від 23.05.2019.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ст. ст.56, 58, 60 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтвердженні, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Верховний Суд (постанова КГС ВС від 27.07.2018 у справі № 910/9224/17) дотримується позиції, що процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватися як у порядку самопредставництва, так й іншими особами як представниками юридичної особи за довіреністю.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначено законодавством чи установчими документами.

Відповідно, особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що оскільки позовна заява підписана ОСОБА_2 , як представником за довіреністю від 28.02.2019, а наказ КСП «Руськополівське» від 03.01.2019 №1 не є документом, який відповідно до вимог закону дозволяє делегувати повноваження директора підприємства, а також не відноситься до установчих документів, позивачем при поданні позовної заяви не дотримано вимог ч. 2 ст. 162 ГПК України.

Щодо тверджень позивача про те, що ним на підтвердження наявних повноважень у ОСОБА_2 на представництво інтересів позивача, додано копію свідоцтва про право здійснювати адвокатську діяльність від 19.05.2019 №5/19, а також ордер Серії ВН №113105 від 23.05.2019, то такі документи не є належним доказом наявності повноважень даної особи на представництво у суді станом на момент подання позову - 02.05.2019, оскільки видані пізніше.

Суд апеляційної інстанції зазначає також таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Як підтверджується матеріалами справи, згідно витягу з сайту Міністерства юстиції України, який подано апелянтом разом з апеляційною скаргою, керівником та єдиним підписантом документів без довіреності КСП «Руськополівське» є Грабар І.І . А отже, покликання апелянта на те, що наказом від 03.01.2019 №1 на підставі рішення колегіального органу КСП «Руськополівське» делеговано ОСОБА_2 повноваження директора в частині представництва КСП «Руськополівське», є безпідставними, оскільки такі зміни не були зареєстровані у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи відсутність реєстрації змін щодо права підпису без довіреності ОСОБА_2 , рішення колегіального органу КСП «Руськополівське», а відповідно вищезазначений наказ щодо делегування повноважень не є обов`язковим для інших осіб та може вважатися належним доказом повноважень на підписання позовної заяви від КСП «Руськополівське».

Відповідно до ст.ст. 170, 174 ГПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

З аналізу вищенаведених норм випливає, що заява про усунення недоліків подається для усунення недоліків, допущених при поданні позовної заяви. Натомість подання того ж позову, підписаного іншими особами, не може вважатися усуненням недоліків, а є по своїй суті поданням нового позову.

Таким чином, твердження апелянта у апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що при поданні заяви про усунення недоліків, позов був підписаний ОСОБА_2 як членом виконавчого органу та директором КСП «Руськополівське» Грабаром І.І. не може вважатися усуненням недоліків позовної заяви у розумінні ст. 174 ГПК України та відповідно бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

За викладених обставин, апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що на момент пред`явлення позову до Господарського суду Закарпатської області у ОСОБА_2 були відсутні належні докази на представництво позивача у суді у розумінні ч. 1 ст. 58 та ч.2 ст.162 ГПК України.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом (позивачем).

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 04.06.2019 у справі № 907/259/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Колективного сільськогосподарського підприємства «Руськополівське» - без задоволення.

2. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя О.І. Матущак

Судді С.М. Бойко

Г.Г. Якімець