ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/637/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Бабенецька А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка",

вул. Саксаганського, буд. 70-А, м. Київ,01032

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

вул. Василіянок, буд.22, м. Івано-Франківськ,76018

про відшкодування шкоди у розмірі 99 000,00 грн

Представники сторін не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" про відшкодування шкоди у розмірі 99 000,00 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 20.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 18.07.2019 року. В судовому засіданні 18.07.2019 року відкладено розгляд справи по суті на 01.08.2019 року.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися. Відповідач відзиву на позов суду не подав.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Відповідно до умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті №027056/4610/0000510 від 05.12.2017 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 251 928, 96 грн.

З посиланням на ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" позивач вказав, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача 99 000 грн страхового відшкодування, враховуючи при цьому, що відповідно до полісу АМ№003514324, ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн, а франшиза - 1000 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач будь-яких заперечень та відзиву на позовну заяву суду не подав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

05.12.2017 року між ПрАТ "СК "Уніка" та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного комплексного страхування на транспорті №027056/4610/0000510, предметом якого є страхування транспортного засобу LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до п.3.1.2. договору одним зі страхових ризиків є дорожньо-транспортна пригода.

29.10.2018 року у м. Одеса по вул. Посмітного, 20 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу DACIA LOGAN, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки №915583 від 29.10.2018 року, ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п.10.2. ПДР та 124 КУпАП.

Відповідно до постанови Приморського суду міста Одеси від 29.11.2018 року у справі №522/19707/18, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного провопорушенння, передбаченого ст. 124 КУпАП.

01.11.2018 року страхувальник звернувся до ПрАТ "СК "Уніка" із заявою №00277304 про подію, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до звіту №11-007 про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість відновлюваного ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля становить 252 445, 68 грн, вартість матеріального збитку, завданого застрахованому ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 232 208, 36 грн.

Відповідно до рахунку № НОМЕР_3 від 12.12.2018 року, складеного ТОВ "Віннер-Одеса", вартість відновлюваного ремонту пошкодженого ТЗ склав 251 928, 96 грн.

Відповідно до платіжного доручення №060439 від 20.12.2018 року, страховик виплатив на рахунок СТО 251 928, 96 грн вартості відновлюваного ремонту.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "Галицька", відповідно до полісу АМ/003514324, згідно з яким ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн, франшиза - 1000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування №24014.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку висновків про обґрунтованість вимог позивача з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб`єктів господарювання (страховиків), пов`язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов`язкове страхування) - ч. 2 ст. 352 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 355 Господарського кодексу України передбачено, що об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та статті 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 990 вказаного кодексу, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування" обумовлено, що до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У даному випадку існує основне зобов`язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою, відповідальною за збитки , - з іншого. Однак, тут відбувається зміна осіб у зобов`язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особи на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов`язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав. Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

В спірному випадку, у зв`язку із настанням страхового випадку, на виконання умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті №027056/4610/0000510 від 05.12.2017 року, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 251 928, 96 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №060439 від 20.12.2018 року.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у вчиненні ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "Галицька", відповідно до полісу АМ/003514324, згідно з яким ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн, франшиза - 1000 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

В матеріалах справи міститься копія полісу №АМ/003514324, відповідно до якого ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн, франшиза - 1000 грн.

Відповідно до ст.12 Закону України Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, враховуючи, що полісом №АМ/003514324, згідно з яким застрахована цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП власника транспортного засобу, ліміт за шкоду майну становить 100 000 грн, франшиза - 1000 грн, що і враховано позивачем при розрахунку позовних вимог - позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Суд дослідивши подані докази - визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України). На підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в розмірі 99 000 грн.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 12, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 352 Господарського кодексу України, ст. 988, 990, 993 Цивільного кодексу України, ст.73, 86, 123, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" /01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, / до Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / про стягнення страхового відшкодування в розмірі 99 000 грн - задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22, / на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" /01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, / страхове відшкодування в розмірі 99 000 грн (дев`яносто дев`ять тисяч гривень 00 к.) та судовий збір в сумі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів до Західного апеляційного господарського суду (м. Львів).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.08.2019

Суддя Фрич М. М.