ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2019 року Справа № 923/579/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участі секретаря Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонської міської ради Херсонської області, проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681,

до Фізичної особи-підприємця Кутковського Іллі Андрійовича, АДРЕСА_1 ,

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача: Фокін А.А., довіреність № 9-753-9/21 від 22.12.2018;

від відповідача: не з`явився;

в с т а н о в и в:

Херсонська міська рада Херсонської області звернулася до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Кутковського Іллі Андрійовича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки від металевої огорожі, яка розташована між станцією технічного обслуговування "AUTO LIFE" та церквою "Голгофа" по вул. Полковника Кедровського, 5 у м. Херсоні. за рахунок фізичної особи - підприємця Кутковського Іллі Андрійовича.

Ухвалою від 15.07.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначив перше засідання по справі на 13 серпня 2019 року.

В судове засідання 13.08.2019 не з`явився відповідач та відзиву на позовну заяву не надав, явку свого представника не забезпечила, про причини неявки суд не повідомив.

До господарського суду повернулись ухвала про відкриття провадження з відміткою пошти "адресат відсутній" (а.с. 24-27).

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ отриманого на запит суду (а.с. 28) зареєстрованим місцем проживання Кутковського Іллі Андрійовича значиться АДРЕСА_1 , саме на цю адресу судом та позивачем була надіслана вся кореспонденція.

Відповідно до ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача.

У судовому засіданні представник позивача Херсонської міської ради позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з наступних підстав.

Представник позивача пояснив, що на реалізацію повноважень передбачених, зокрема ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», та ст. 12, ч. 2 ст. 83 ЗК України, Херсонська міська рада звернулася до суду з відповідним позовом.

На підтвердження своєї позиції представник позивача пояснив, що відповідач фактично використовує земельну ділянку без будь-яких правовстановлюючих документів на землю. Даний факт підтверджується листом від 26.06.2019 за № 7-979-5/21 Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради визначено, що Херсонською міською радою не приймалося рішень щодо відведення у власність або користування земельної ділянки під розміщення тимчасової споруди (металевої огорожі) по АДРЕСА_2 . (а.с. 11)

Окрім того, управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування та землекористування міської ради не оформлювався паспорт прив`язки ТС, в районі житлового будинку № 5 по вищезазначеному адресу.

На підставі викладеного позивач стверджує, що відповідач фактично використовує земельну ділянку, улаштувавши (змонтувавши) металевий паркан без рішення органів місцевого самоврядування, тобто без будь-яких правовстановлюючих документів на землю.

Окрім того, головним спеціалістом інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсон, Херсонської міської ради складено протокол № 000180 про адміністративне правопорушення, за яким визначено особу порушника, а саме Кутковський І.А. по вул. Полковника Кедровського, 5, де зафіксовано встановлення тимчасової споруди (металева огорожа) між церквою «Голгофа» та СТО «АUТО LIFЕ», без дозвільних документів, чим порушено Закон України "Про благоустрій населених пунктів» та п. 2.3.3.7., п. 4.2.2. Правил благоустрою території, забезпечення чистоти і порядку в м. Херсоні.

На підставі вищезазначеного протоколу, адміністративною комісією при виконавчому комітету Херсонської міської ради винесено постанову від 29.05.2019 року за № 19/144, за яким притягнуто Кутковського І.А. до адміністративної відповідальності у вигляду штрафу в сумі 1700 грн, яку направлено за місцем проживання Відповідача, та отримано згідно із інформації яка є на сайті «Укрпошта». (а.с. 13,14, 19-20)

Відповідно до листа Інспекції з контролю за благоустроєм та санітарним станом м. Херсона від 03.06.2019 № 631, зазначено, що в ході перевірки встановлено, що Кутковський І.А. встановив металеву секційну огорожу по АДРЕСА_2 5.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на пункт 3.1 Постанови № 6 від 17.05.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» встановлено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено, що за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

Як зазначено у п. 2.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17 травня 2011 року, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або в комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки.

У відповідності до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Виходячи з викладеного позивач стверджує, що Відповідач по справі використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, тобто самовільно зайняв земельну ділянку по АДРЕСА_2 .

Посилаючись на приписи ст. 212 ЗК України позивач просить повернути самовільно зайняту відповідачем земельну ділянку за рішенням суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. ст. 13, 19 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. На виконання повноважень, встановлених вказаною нормою закону Міністерством регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України наказом від 21.10.2011 № 244 затверджено "Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності" (далі Порядок), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 р. за № 1330/20068 та є чинним.

Відповідно до пунктів 2.1., 2.20, 2.21, 2.30 та 2.31 Порядку підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди, встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки, у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу, розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.

За приписами статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - комплекс робіт, який включає, зокрема, соціально-економічні, організаційно-правові та інші заходи з покращання мікроклімату, санітарного очищення тощо, що здійснюються на території населеного пункту з метою раціонального використання, належного утримання та охорони території об`єктів благоустрою, створення умов сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до наведеної норми Закону територія - це сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Частинами 1, 2, 3, 4 статті 15 цього Закону передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації.

Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначені правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, та передбачено, що цей Закон спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля (преамбула Закону).

Згідно зі ст. 1 вказаного Закону, у якій міститься визначення термінів, самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Суд зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення відповідач пояснив встановлення огорожі з метою перешкодити її використання сторонніми особами, які вчиняли на цій земельній ділянці дії, що могли зашкодити майну інших осіб, зокрема майну, яке ним використовується для здійснення підприємницької діяльності.

В той же час, суд прийшов до висновку, що дії відповідача щодо розміщення металевої огорожі, яка розташована між станцією технічного обслуговування "AUTO LIFE" та церквою "Голгофа" по вул. Полковника Кедровського, 5 у м. Херсоні без документів, що посвідчують право її використання, не можуть вважатися правомірними.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу України права власника здійснюють органи державної влади.

За приписами ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 123 Земельного кодексу України унормовано, що надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За приписами ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Суд зазначає, що відповідно до роз`яснень, вміщених у підпункті 3.1 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до вимог наведеного законодавства обов`язковою умовою правомірності фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку або відповідний дозвіл на встановлення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на відповідній території міста, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття або ж самовільне користування земельною ділянкою.

При розгляді цієї справи судом достовірно встановлено, що відповідач використовує територію земельної ділянки м. Херсона за адресою: АДРЕСА_3 , що є комунальною власністю, без відповідного дозволу, самовільно, отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, спірна споруда підлягає демонтажу (знесенню).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в сумі, сплаченій позивачем у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати фізичну особу-підприємця Кутковського Іллю Андрійовича , паспорт НОМЕР_1 , виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 21.11.2014, місце реєстрації АДРЕСА_1 , звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом демонтажу металевої огорожі, яка розташована (змонтована) між станцією технічного обслуговування «АUТО LIFЕ» та церквою «Голгофа» по АДРЕСА_3 , за рахунок фізичної особи - підприємця Кутковського Іллею Андрійовичем .

3. Судові витрати покласти на відповідача.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кутковського Іллі Андрійовича, паспорт НОМЕР_1 , виданий Комсомольським РВ у м. Херсоні УДМС України в Херсонській області 21.11.2014, місце реєстрації АДРЕСА_1 , на користь Херсонської міської ради, проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681, судові витрати у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривні 00 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.1, 2 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 13.08.2019

Суддя П.Д. Пригуза