ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2019 року Справа № 904/5949/18

м.Дніпро, пр. Д.Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Широбокової Л.П.

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжиниринг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 у справі №904/5949/18 (суддя Петренко Н.Е., повне рішення складено 23.04.2019)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжиниринг", м.Нікополь, Дніпропетровська область

до акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 714 581 грн.27 коп.

за зустрічним позовом акціонерного товариства "Дніпроазот", м.Кам`янське, Дніпропетровська область

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудінжиниринг", м.Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення штрафних санкцій в сумі 128 066грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 у справі №904/5949/18 первісний позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Укрбудінжиниринг" до акціонерного товариства (далі-АТ) "Дніпроазот" про стягнення 703718грн.40коп. основного боргу та 10862грн.87коп. трьох процентів річних задоволено, зустрічний позов АТ "Дніпроазот" до ТОВ "Укрбудінжиниринг" про стягнення 111074грн. штрафу в розмірі 20 процентів та 16992грн. пені задоволено, а також стягнуто з АТ "Дніпроазот" на користь ТОВ "Укрбудінжиниринг" заборгованість в сумі 586515грн.27 коп.;

- задовольняючи первісний позов, господарський суд виходив з обставин щодо порушення відповідачем строків оплати виконаних за договором підряду №697/18-3 від 19.01.2018 робіт;

- при задоволені зустрічного позову господарський суд зазначав, що відповідач порушив п. 12.13 вказаного вище договору, не надав позивачу та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідні накладні, складені за наслідками господарських операцій з позивачем;

-не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Укрбудінжиниринг" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на його незаконність та необгрунтованість в частині задоволення зустрічного позову просить це рішення скасувати у відповідній частині, прийняти нове рішення, відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог та скасувати зустрічне зарахування, проведене судом відповідно до ч.11 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України;

-у поданій скарзі йдеться про те, що спірні податкові накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, встановлені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та отримані АТ «Дніпроазот» у строк не більший трьох днів з дня їх реєстрації, про те, що застосування судом штрафних санкцій є неправомірним, оскільки такі санкції не пов`язані з виконанням ТОВ «Укрбудінжиниринг» як підрядником зобов`язань за договором підряду, а застосовується за виконання/невиконання податкового законодавства, про те, що оскільки реєстрація податкових накладних відбулася своєчасно, а їх отримання позивачем за зустрічним позовом підтверджено в день реєстрації останніх, відсутній факт невиконання товариством господарського зобов`язання, а відтак відсутні підстави для притягнення до господарсько-правової відповідальності у вигляді стягнення штрафу та пені, а також про те, що п.111 ст.238 Господарського процесуального кодексу України застосовується у випадку часткового задоволення первісного і зустрічного позову, а оскільки у даній справі первісний та зустрічний позови було задоволено повністю, підстави для застосування вказаної норми відсутні;

- позивач за зустрічним позовом просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду залишити без змін;

- у відзиві на апеляційну скаргу позивач за зустрічним позовом посилається на те, що згідно з п.п.12.13 договору підряду податкові накладні №2 від 23.04.2018, №1 від 24.05.2018 і №1 від 25.06.2018 повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних та надані відповідачем за зустрічним позовом протягом трьох календарних днів від дня виникнення у нього податкових зобов`язань, а не у строк, не більший ніж три дні з дня їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, як зазначено в апеляційній скарзі, на те, що податкові накладні були надані відповідачем за зустрічним позовом з порушенням строку, встановленого п. п.12.13 договору і саме за це порушення АТ «Дніпроазот» було нараховано штрафні санкції, на те, що надання податкової накладної, складеної в електронній формі з дотриманням умови реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, може розглядатися у двох визначеннях: як податковий обов`язок платника податку, який передбачений Податковим кодексом України та як господарське зобов`язання, конкретизоване та передбачене сторонами в договорі відповідно до Господарського та Цивільного Кодексів України, а також на те, що при укладенні договору сторони добровільно розширили зміст господарського зобов`язання про виконання підрядних робіт шляхом узгодження умов про те, що ТОВ «Укрбудінжиниринг» протягом трьох календарних днів від дати виникнення у нього податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями, які здійснені за цим договором, тобто від дати виконання робіт, зобов`язано скласти та надати АТ «Дніпроазот» податкові накладні, оформлені і зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2018 ПАТ «Дніпроазот» (замовником) та ТОВ «Укрбудінжиниринг» (підрядником) укладено договір підряду №697/18-3, на підставі п.1.1 якого в порядку і на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов`язався за завданням замовника на свій ризик, своїми силами, своїми механізмами та коштами, з використанням матеріалів замовника і підрядника виконати ремонт зовнішньої поверхні ліфтової башні (корпус 1196) та димової труби (корпус 514/05) цеху карбамід-2 та здати замовнику закінчені роботи, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити закінчені роботи.

Згідно з п.1.2 договору предмет, склад та обсяги виконуваних за цим договором робіт визначені у локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1, який узгоджується сторонами та є невід`ємною частиною даного договору.

П.2.1 договору передбачено, що роботи, які є предметом цього договору, виконуються підрядником поетапно. Строки виконання робіт за кожним з етапів, дати початку виконання робіт та закінчення виконання робіт, вартість робіт по кожному з етапів визначається у календарному графіку виконання робіт, який узгоджується обома сторонами та є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 2.13 договору датою закінчення робіт кожного з етапів вважається дата їх прийняття замовником шляхом підписання «Акту приймання виконаних будівельних робіт» за формою №КБ-2в, «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» за формою КБ-3 на весь обсяг робіт по відповідному етапу та звіту про використання матеріалів поставки замовника у відповідному етапі. Замовник має право не приймати роботи та/або відмовитися від їх оплати до передачі йому підрядником вищевказаних документів.

Згідно з п. 3.1 договору ціна робіт у даному договорі є договірною, твердою та перегляду у бік збільшення не підлягає. Загальна вартість виконаних робіт, що є предметом даного договору (загальна сума договору) визначена у договірній ціні, яка є невід`ємною частиною даного договору і складає 708000грн., у тому числі податок на додану вартість 20 процентів - 118000грн..

П.3.4 договору визначено, що оплата вартості виконаних робіт (етапу робіт) за даним договором здійснюється замовником у безготівковій формі, в національній валюті України. Виконані за даним договором підрядником роботи (етап робіт) повинні бути оплачені замовником після перевірки достовірності результатів робіт і підписання замовником наданих підрядником акту приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 відповідно до етапу календарного графіку виконання робіт до договору протягом 60 календарних днів від дати підписання замовником зазначених документів, але не раніше дати надання підрядником замовнику рахунку та всіх необхідних документів за цим договором.

Згідно з п. 7.8 договору наявність підписаних обома сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за всіма етапами календарного графіку виконання робіт до договору та акту технічної готовності є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п.12.1 договір набирає чинності з моменту його укладення сторонами і діє до 31.12.2018 включно.

Виходячи з умов договору, позивач за первісним позовом виконав підрядні роботи у 4 етапи.

Вартість виконаних робіт складає 703718грн. 40коп., що підтверджується представленими в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт за квітень-липень 2018р., підписаними представниками сторін без зауважень.

Відповідно до пункту 3.4. договору відповідач за первісним позовом повинен був розрахуватися за виконані роботи впродовж 60 календарних днів від дати підписання акту, а саме:

- по першому етапу згідно з актом за квітень 2018 року до 23.06.2018 включно;

- по другому етапу згідно з актом за травень 2018 року до 24.07.2018включно;

- по третьому етапу згідно з актом за червень 2018 року до 28.08.2018 включно;

- по четвертому етапу згідно з актом за липень 2018 року до 08.09.2018 включно.

Для сплати вартості виконаних підрядних робіт позивачем виставлені рахунки №19 від 23.04.2018, №28 від 24.05.2018, №37 від 25.06.2018 та №48 від 09.07.2018, а також складено податкові накладні №2 від 23.04.2018, №1 від 24.05.22018 і №1 від 25.06.2018 та №1 від 09.07.2018.

Відповідач за первісним позовом порушив умови договору. Вартість виконаних робіт не оплатив.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість по оплаті складає 703718грн.40коп..

У зв`язку з несвоєчасною оплатою позивач за первісним позовом нарахував до стягнення з відповідача за первісним позовом три проценти річних в сумі 10862грн. 87коп..

В процесі розгляду справи господарським судом докази погашення вказаної вище суми заборгованості відповідачем за первісним позовом не надані.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст. 530 названого Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Ч.1 ст. 837 Кодексу визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем за первісним позовом зобов`язань за договором підряду №697/18-3 від 19.03.2018 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт та ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог за первісним позовом обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача за зустрічним позовом щодо наявності обставин, які істотно ускладнюють одночасне повернення всієї суми заборгованості без розстрочення, а примусове і одночасне стягнення цієї суми призведе до вкрай негативних наслідків колегією суддів визнані необгрунтованими, оскільки зазначені обставини не звільняють відповідача від обов`язку оплати вартості виконаних робіт.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідач не позбавлений права звернення до господарського суду з заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення по даній справі в порядку, передбаченому ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

В процесі розгляду справи господарським судом АТ «Дніпроазот» звернулося з зустрічним позовом про стягнення з ТОВ «Укрбудіжиниринг» пені в сумі 16992грн. та штрафу в сумі 111074грн.

В обгрунтування зустрічного позову були покладені обставини щодо порушення відповідачем передбаченого п.12.13 договору підряду строку надання належним чином складених податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою нарахування відповідно до п.п. 9.22, 9.23 договору штрафу та пені у вказаних вище сумах.

Пред`явлена до стягнення сума пені обчислена позивачем по кожному акту приймання виконаних будівельних робіт окремо з дня наступного після підписання останніх.

Розрахунок суми штрафу виконано позивачем по кожній податковій накладній, складеній відповідачем за наслідками кожної окремої господарської операції по актах виконаних робіт, виходячи з загальної вартості робіт.

Задовольняючи зустрічний позов, господарський суд послався на те, що відповідач не надав позивачу та не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні накладні, чим порушив умови укладеного сторонами договору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками господарського суду, оскільки вважає їх зробленими всупереч положенням ст. 86 Господарського процесуального кодексу України без грунтовного дослідження обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, згідно з п.9.22 договору за кожне порушення зобов`язань, передбачених п.п. 9.16, 9.25, 12.7, 12.13-12.20 договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим договором чи законодавством України та/або не зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, а підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 процентів загальної суми договору.

Відповідно до п. 9.23 договору за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню підрядником замовнику у відповідності до умов цього договору та/або вимог чинного законодавства підрядник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1 процента загальної суми договору за кожний день прострочення виконання зобов`язань.

П.12.13 договору передбачено, що підрядник зобов`язаний протягом трьох календарних днів від дня виникнення у нього податкових зобов`язань з податку на додану вартість за операціями, які здійснені за цим договором, скласти та надати замовнику податкову накладну, оформлену з дотриманням вимог Податкового кодексу України та інших вимог законодавства України, у тому числі з дотриманням умов щодо її реєстрації у цей же строк в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідачем були направлені позивачу в наступні строки:

- податкова накладна №2 від 23.04.2018 по акту за квітень 2018 року - зареєстрована 03.05.2018 та отримана позивачем 03.05.2018;

- податкова накладна №1 від 24.05.2018 по акту за травень 2018 року - зареєстрована 05.06.2018 та отримана позивачем 05.06.2018;

- податкова накладна №1 від 25.06.2018 по акту за червень 2018 року - зареєстрована 02.07.2018 та отримана позивачем 02.07.2018;

- податкова накладна №1 від 09.07.2018 по акту за липень 2018 року - зареєстрована 23.07.2018 та отримана позивачем 23.07.2018.

Відповідно до п.п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: - для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

За приписами ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України господарська діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ч.1 ст. 216 названого Кодексу учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч.2 ст. 217 Кодексу у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Ч. 1 ст. 218 Кодексу визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Тобто, невиконання підрядником зобов`язання, яке виникає не перед контрагентом за договором підряду, а з податкових правовідносин, не може бути підставою для покладення на підрядника господарської відповідальності у вигляді штрафної санкції, яка може наставати по факту порушення стороною умов виконання договору або, маючи компенсаційну природу, по факту настання реальних негативних наслідків у іншої сторони.

Згідно з ст. 224 Кодексу учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 174 Кодексу господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Зі змісту статей 3, 173, 317 Кодексу вбачається, що зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

При цьому штрафні санкції, відповідно до статей 173, 230 Кодексу, можуть нараховуватися лише за неналежне виконання саме господарських зобов`язань.

Виходячи з положень статей 173, 174 Кодексу, нездійснення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством або договором строку не є порушенням правил здійснення господарської діяльності ? невиконанням господарського зобов`язання, оскільки обов`язок зі складання та реєстрації податкових декларацій виникає саме на підставі податкового законодавства.

Таким чином, встановлюючи відповідальність підрядника у вигляді штрафу в розмірі 20 процентів від загальної суми договору, яка сплачується замовником при оплаті виконаних робіт, сторони тим самим фактично передбачили компенсацію замовнику негативних наслідків, що можуть у нього виникнути у разі невиконання підрядником передбаченого нормами податкового законодавства зобов`язання зі складення та реєстрації податкової накладної та неможливості замовника у зв`язку з цим отримати податковий кредит.

Тобто, передбачена пунктом 9.22 договору відповідальність підрядника не пов`язана з виконанням ним своїх зобов`язань по договору, оскільки виникає тільки в разі невиконання ним приписів податкового законодавства.

Відповідальність за порушення цього обов`язку може бути врегульовувана умовами договору, але за своєю правовою природою це зобов`язання є податковим, яке регулюється нормами податкового законодавства та за порушення якого нормами Податкового кодексу України передбачена окрема відповідальність, а тому, невиконання або неналежне виконання таких умов договору (ненадання зареєстрованої податкової накладної протягом трьох календарних днів від дня виникнення податкових зобов`язань) не є правопорушенням у сфері господарювання та відповідно до вимог ст. 218, ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України виключає можливість притягнення учасника господарських правовідносин до відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Зобов`язання щодо внесення податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних протягом трьох календарних днів з моменту виникнення податкового зобов`язання не є господарським зобов`язанням.

Враховуючи, що відповідачем за зустрічним позовом подання на реєстрацію податкових накладних було здійснено з дотриманням вимог, передбачених п.п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та отримання цих накладних АТ «Дніпроазот» в день їх реєстрації колегія суддів дійшла до висновку, що в даному випадку позивачем не доведено факт невиконання ТОВ «Укрбудіжиниринг» господарського зобов`язання, а відтак відсутні підстави для притягнення останнього до господарсько-правової відповідальності у вигляді стягнення штрафу, передбаченого п. 9.22 договору підряду №697/18-3 від 19.01.2018.

З огляду на викладене відсутні також підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення пені в розмірі 0,1 процента від загальної суми договору за кожний день прострочення виконання зобов`язання, передбаченої п. 9.23 договору.

Вищезазначені фактичні обставини не були предметом дослідження в процесі розгляду справи господарським судом.

Отже, рішення господарського суду слід скасувати внаслідок прийняття його при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи АТ «Дніпроазот» про те, що при укладенні договору сторони добровільно розширили зміст господарського зобов`язання по виконанню підрядних робіт колегією суддів визнані необгрунтованими, оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено факт невиконання відповідачем господарського зобов`язання.

Інші посилання позивача за зустрічним позовом, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не впливають на юридичну оцінку обставин справи.

Керуючись ст.ст.269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2019 у справі №904/5949/18 скасувати;

- прийняти нове рішення;

- первісний позов задовольнити;

- стягнути з акціонерного товариства «Дніпроазот» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінжиниринг» основний борг в сумі 703718грн.40коп., три проценти річних в сумі 10862грн.87коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 10718грн.72коп., видати наказ;

- в задоволенні зустрічного позову відмовити;

- стягнути з акціонерного товариства «Дніпроазот» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудінжиниринг» 2881грн.48коп. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повної постанови;

- повна постанова складена 15.08.2019

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова