ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(вул. Шевченка, 16, м. Івано-Франківськ)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2019 Справа № 909/687/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", вул. Січових Стрільців, буд. 40, м. Київ, 04053

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1611,15 грн.,

встановив, що приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення коштів в сумі 1611,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав на те, що приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" було відшкодовано страхувальнику збитки в розмірі 2611,15 грн., заподіяні внаслідок ДТП, що сталася 18.10.2017 з вини водія транспортного засобу "VOLKSWAGEN GOLF", д.н.з. НОМЕР_1 , цивільно - правова відповідальність якого застрахована відповідачем. Враховуючи те, що транспортний засіб "VOLKSWAGEN GOLF", д.н.з. НОМЕР_2 застрахований у ПрАТ СК "Галицька" та те, що нормами Цивільного кодексу України та Закону України "Про страхування" передбачено право вимоги страховика до особи, відповідальної за завдані збитки, страхове відшкодування з врахуванням франшизи в сумі 1611,15 грн. підлягає стягненню з відповідача.

05.07.2019, Господарський суд Івано-Франківської області відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи по суті на 13.08.2019 та витребував документи необхідні для розгляду справи, зокрема, зобов`язав позивача подати суду для огляду в судовому засіданні оригінали документів, долучених до позовної заяви, а відповідача направити суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову.

22.07.2019, представник позивача направив суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Відповідач письмового відзиву не подав.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час і дату судового засідання були повідомлені належним чином ухвалою суду направленою за їх юридичною адресою, про що свідчать відмітка відділу документального забезпечення суду на зворотному боці ухвали та повідомлення про вручення поштового відправлення, наявні в матеріалах справи.

Суд, враховуючи приписи ст.178 ГПК України, зокрема, право суду розглянути справу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи та вважає, що позов слід задоволити.

При цьому суд врахував наступне:

09.06.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (надалі - Страховик) та ОСОБА_1 (надалі - Страхувальник) укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться №RZ016165 (надалі - Договір), а саме транспортного засобу марки "TOYOTA COROLLA", д.н.з. НОМЕР_3 (п.8.3 Договору).

Згідно п.8. Договору, безумовна франшиза становить 500. Страхова сума складає 50000,00 грн.

18.10.2017 в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу - "TOYOTA COROLLA", д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "VOLKSWAGEN GOLF" (номер полісу АМ НОМЕР_4 ), під керуванням ОСОБА_3 , про що свідчить повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 18.10.2017. Внаслідок даної ДТП вартість ремонту транспортного засобу "TOYOTA COROLLA", д.н.з. НОМЕР_3 становила 3111,15 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією, яка міститься в матеріалах справи.

Водій транспортного засобу "VOLKSWAGEN GOLF" ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні ДТП, вказаний факт підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом) від 18.10.2017.

Приписами ст.22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За змістом ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, які не відшкодовуються страховиком за договором страхування.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з огляду на вищевикладені вимоги Закону, страховик, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зобов`язаний відшкодувати завдані застрахованим транспортним засобам збитки, пов`язані з відновлюваним ремонтом, лише з урахуванням зносу.

Відповідно до ремонтної калькуляції №187537 від 24.10.2017, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля "TOYOTA COROLLA", д.н.з. НОМЕР_3 становив 70%.

Так, на виконання умов Договору, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування з врахуванням франшизи та коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "TOYOTA COROLLA" в розмірі 2611,15 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7511 від 27.10.2017.

Приписами ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Абзацом 16 ст.9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно п.3 ч.1 ст.20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

З матеріалів справи, зокрема, з витягу з бази даних МТСБУ щодо полісу №АМ000509637, вбачається, що на момент ДТП транспортний засіб "VOLKSWAGEN GOLF", д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований у відповідача - ПрАТ СК "Галицька", розмір франшизи становив 1000 грн., ліміт за шкоду майну 100 000 грн.

11.01.2019, позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування завданої майнової шкоди з врахуванням франшизи в розмірі 1611,15 грн., однак вказана вимога залишена відповідачем поза увагою.

Відповідно до п.36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи викладене та те, що відповідачем не спростовано вимог позивача, вимога позивача про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1611,15 грн. є обґрунтованою.

Згідно ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Галицька" (вул. Василіянок, буд. 22, м. Івано-Франківськ, 76018, код 22186790) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (вул. Січових Стрільців, буд. 40, м. Київ, 04053, ) - 1611,15 (одну тисячу шістсот одинадцять гривень п`ятнадцять копійок) - страхового відшкодування та 1921,00 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І. М.

Повне рішення складено 16.08.2019.