ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1022/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні справу за правилами загального позовного провадження № 916/1022/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авангард /68663, Одеська обл., Ізмаїльський р-н., с. Броска, вул. Болградська, 63-а, /

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ізмаїльський елеватор /68609, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Портова, 4, /

про стягнення 1 379 284,21 грн., -

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» 1 389 364,92 грн. суми вартості неповернутої кукурудзи зі зберігання та сплати витрат на її приймання та зберігання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором складського зберігання зерна №33 від 10.06.2018р. щодо повернення (відвантаження) товару.

16.04.2019р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Під час підготовчого провадження позовні вимоги уточнювалися позивачем та в остаточній редакції позовні вимоги викладені позивачем у заяві за вх.№12496/19 від 24.06.2019р., яка прийнята до розгляду господарським судом, та в якій позивач просить суд зобов`язати ТОВ Ізмаїльський елеватор вчинити дії щодо повернення 331 790 кг кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року українського походження на загальну суму 1 379 284,21 грн. ТОВ «Авангард» та стягнути з ТОВ Ізмаїльський елеватор на користь ТОВ «Авангард» суму сплаченого судового збору у розмірі 20 840,47 грн.

Ухвалою від 03.07.2019р. підготовче провадження закрито господарським судом та справу призначено до судового розгляду по суті.

Відповідач у підготовчі засідання та у судові засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, про причини свого нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов до суду не надав.

При цьому, судові ухвали, які направлені відповідачу на адресу місцезнаходження, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, повернуті до суду органами зв`язку із зазначенням причин повернення „за закінченням строку зберігання.

Отже, із врахуванням строку розгляду даної справи, який закінчується 14.08.2019р., враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем права на судовий захист своїх прав та інтересів, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю відповідача у судових засіданнях та за наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено:

10.06.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард» (позивач, поклажодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізмаїльський елеватор» (відповідач, Зерновий склад) укладено договір № 33 складського зберігання зерна, згідно з яким Поклажодавець зобов`язується передати Зерновому складу плоди зернових, зернобобових та олійних культур (надалі зерно) за заліковою вагою в кількості, яка визначається по фактичній кількості зерна, що надійшло від Поклажодавця і засвідчується відповідними складськими документами, а Зерновий склад зобов`язується прийняти таке зерно для зберігання, при необхідності довести його до необхідних кондицій умов зберігання, на визначених цим договором умовах і в установлений строк повернути його Поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому цим договором та законодавством.

Відповідно п. 2.1. Договору, зерно, що приймається на зберігання повинно відповідати вимогам діючих ДСТУ або ГОСТів.

П. 2.6 Договору встановлено, що зерно на зерновому складі зберігається знеособлено. В процесі зберігання допускається змішування партій зерна з однорідним, що знаходиться на складі.

Відповідно до п. 3.1. Договору Зерновий склад зобов`язаний забезпечити доступ Поклажодавця до зерна для проведення огляду протягом строку його зберігання.

Згідно п. 3.3. Договору Поклажодавець зобов`язаний своєчасно, не пізніше ніж за 7 календарних днів повідомити зерновий склад про необхідність відпуску чи відвантаження зерна, яке знаходиться на зберіганні та вид транспорту, на який буде відвантажуватись зерно.

Відповідно до п. 3.4. Договору № 33 Поклажодавець має право проводити огляд зерна протягом строку його зберігання.

Згідно п. 5.1. Договору Зерновий склад не має права розпоряджатися зерном (його частиною) Поклажодавця крім випадків, передбачених законодавством та цим Договором.

Відповідно до п. 7.1. Договору № 33 строк зберігання зерна становить до 30.04.2019р.

Також між сторонами укладені додаткової угоди до договору №1 від 10.06.2018р., №2 від 10.08.2018р. та №3 від 01.09.2018р., якими вносилися зміни у договір щодо розміру плати за приймання та зберігання зерна, щодо зміни реквізитів Зернового складу, щодо розміру плати за приймання та зберігання кукурудзи.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач передав на складське оплатне зберігання відповідачу зерно кукурудзи 3-го класу загальною заліковою кількістю 331 790 кг, про що свідчать електронні реєстри товарно-транспортних накладних на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку, а саме: реєстр ТТН № ІЗМ00001141 від 06.10.18 р. на прийняття від позивача кукурудзи у кількості 167 780 кг; реєстр ТТН № ІЗМ00001142 від 06.10.18 р. на прийняття від позивача кукурудзи у кількості 66 336 кг; реєстр ТТН № ІЗМ00001145 від 07.10.18 р. на прийняття від позивача кукурудзи у кількості 64 720 кг; реєстр ТТН № ІЗМ00001146 від 07.10.18 р. на прийняття від позивача кукурудзи у кількості 32 954 кг.

Згідно з листом Управління статистики в Ізмаїльському районі № 17-21/128 від 21.02.2019р. середня ціна реалізації зерна кукурудзи сільськогосподарськими підприємствами Ізмаїльського району за січень-листопад 2018р. складає 4 157,10 грн. за т.

20.02.2019р. позивач надіслав відповідачу претензію за вих.№14 від 20.02.2019р., в якій заявив повторну вимогу про дострокову негайну видачу позивачу 331790 кг кукурудзи 3-го класу врожаю 2018р., яка знаходиться на відповідальному зберіганні на екваторі згідно договору складського зберігання зерна 333 від 10.06.2018р.

В свою чергу відповідач відповіді на претензію позивача не надав та передане на зберігання зерно не повернув, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Окрім того, 06.02.2019р. позивач звернувся до Національної поліції України з заявою (повідомленням) про вчинення злочину, передбаченого ст. 191 КК України.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір складського зберігання зерна, на підставі якого позивач передав на зберігання відповідачу зерно, а відповідач зобов`язався зберігати зерно протягом строку, визначеного у договорі, а саме 30.04.2019р.

Відповідно до ч.1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ч. 1 ст. 942 ЦК України, зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Приписами ст. 949 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі. Тотожність речі, яка була прийнята на зберігання, і речі, яка була повернута поклажодавцеві, може підтверджуватися свідченням свідків.

Згідно до ст. 953Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, відповідач не повернув позивачу зерно за вимогою останнього від 20.02.2019р.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

У ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, відповідачем порушені умови договору складського зберігання зерна №33 від 10.06.2018р. та не виконані зобов`язання щодо повернення позивачу переданого на зберігання зерна, а саме: кукурудзи 3-го класу у кількості 331 790 кг. загальною вартістю 1 379 284,21 грн.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже, і їх задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 20 840 грн. за подання позовної заяви до суду покладаються на відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард» задовольнити.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Ізмаїльський елеватор (68600, Одеська область, м, Ізмаїл, вул. Портова, 4 ) вчинити дії щодо повернення 331 790 (триста тридцять один сімсот дев`яносто) кілограм кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року українського походження на загальну суму 1 379 284 (один мільйон триста сімдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 21 коп. Товариству з обмеженою відповідальністю «Авангард» (68663, Одеська обл., Ізмаїльський р-н., с. Броска, вул. Болградська, 63-а, , п/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк» в м. Київ, МФО 32213).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ізмаїльський елеватор (68600, Одеська область, м, Ізмаїл, вул. Портова, 4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард» (68663, Одеська обл., Ізмаїльський р-н., с. Броска, вул. Болградська, 63-а, , п/р НОМЕР_1 в АТ «Укрексімбанк» в м. Київ, МФО 32213) суму сплаченого судового збору у розмірі 20 840 (двадцять тисяч вісімсот сорок) грн. 47 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 09 серпня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець