УХВАЛА

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/10634/19
Суддя Господарського суду міста Києва І.В. Алєєва, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до 1. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

2. Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»

3. Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

про визнання права власності та зобов`язання зняти арешт

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» та Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання права власності та зобов`язання зняти арешт.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог ст. 162, ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 162 ГПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на 8 земельних ділянок, нематеріальні активи, приміщення, основні засоби та інше, всього 1454 позиції, а також про зобов`язання першого відповідача зняти арешт.

За приписами ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

З урахуванням зазначеного, ціна даного позову (в частині вимог про визнання права власності) в силу імперативних приписів ст. 163 Господарського процесуального кодексу України визначається вартістю майна, на яке позивач просить визнати право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як передбачено ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1 921, 00 гривню.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1, 5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У підтвердження сплати судового збору позивачем надано платіжне доручення № 1786 від 21.03.2019 на суму 1 921, 00 грн. та платіжне доручення № 1787 від 21.03.2019 на суму 1 921, 00 грн.

При цьому, суд зазначає, що розмір судового збору за розгляд даного позову в частині вимог про визнання права власності розраховується відносно ціни позову, а саме відносно вартості майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності 8 земельних ділянок, а також нематеріальні активи, приміщення, основні засоби та інше всього 1 454 позиції.

З урахуванням викладеного позивачу, необхідно розрахувати суму судового збору у такому розмірі: 1, 5 відсотка ціни позову і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та доплатити суму судового збору.

На підтвердження оплати суми судового збору про визнання права власності на майно яке позивач просить визнати, розрахованого з вартості майна, додано платіжне доручення № 3684 від 10.07.2019 на загальну суму 670 429, 00 грн.

В призначенні платежу вказаного платіжного доручення зазначено, що доплата судового збору за позовною заявою АТ «Укрзалізниця» у справі № 910/8128/19 Господарського суду міста Києва.

З викладеного вбачається, що доплачений позивачем судовій збір за платіжним дорученням № 3684 від 10.07.2019 стосується позовної заяви у іншій справі № 910/8182/19, а не даного позову, що надійшов до Господарського суду міста Києва 07.08.2019 вхід. № 10634/19.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказану вимогу закону, позивачем не було виконано, що є підставою в розумінні ст. 174 ГПК України для залишення позовної заяви без руху.

Також позивачем не дотримано вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки позов не містить змісту позовних вимог щодо відповідачів 2, 3, а містить обґрунтування щодо визначання відповідачів в даній справі.

Крім того, позивачем не дотримано вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України, оскільки позивачем не надано повного викладу обставин заявлених ним позовних вимог до відповідача 2, 3.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви:

- надати докази доплати судового збору у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову виходячи з вартості майна, на яке позивач просить визнати за ним право власності, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- викласти зміст позовних вимог до відповідачів 2, 3;

- надати виклад обставин заявлених позивачем позовних вимог до відповідача 2, 3.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Алєєва