ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1221/19

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київськоїобласті

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Кубей В.І., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького 6,

до Комунального підприємства Калинівське ДПС Калинівської селищної ради

07443, Київська обл., Броварський р-н., смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20,

про включення вимог до ліквідаційного балансу

за участі представників:

позивача Саранюк В.М. (посвідчення № 1921 від 31.10.2017, довіреність № 14-156 від 23.04.2019);

відповідача не з`явився;

обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 1272/19 від 14.05.2019) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради про включення грошових вимог у сумі 310432,16 грн. до проміжного ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Комунальним підприємством "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради взятих на себе договірних зобов`язань та наявність заборгованості, що встановлена рішеннями господарських судів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2019 позовну заяву залишено без руху.

Через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. № 11101/19 від 04.06.2019) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у справі на 25.06.2019.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.07.2019.

У судове засідання 16.07.2019 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, місце та час судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Комунальним підприємством "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради взятих на себе договірних зобов`язань та неналежним виконанням рішень суду.

Аргументи Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

Згідно з інформацією, що розміщена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради припиняється шляхом ліквідації за рішенням засновників.

Встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог - до 11.05.2019.

23.03.2019 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу від 22.03.2019 № 14/7-90В на суму 310432,16 грн., яка обґрунтована тим, що рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2942/17 стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 24603,11 грн., рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2946/17 стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 117618,68 грн., рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2945/17 стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 161416,32 грн., рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2944/17 стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 6756,24 грн., а також, у зв`язку із неналежним виконанням грошового зобов`язання з оплати природного газу за договором № 1208/14-ТЕ-17, виникла заборгованість у розмірі 37,81 грн., відтак, з урахуванням того, що зазначені грошові вимоги відповідачем не виконано, наявні підстави для включення їх до ліквідаційного балансу підприємства.

Проте, вказана вимога повернута заявнику підприємством зв`язку після довготривалого знаходження у точці видачі/доставки у поштовому відділенні ПАТ "Укрпошта" з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Отже, з урахуванням наведеного, позивач звернувся до суду за відновленням його порушеного права.

Аргументи Комунального підприємства "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради

Відповідач відзиву на позовну заяву, доказів сплати або контр - розрахунку суми заборгованості суду не надав, про розгляд справи щодо нього у господарському суді судом направлено ухвалу господарського суду Київської області на його належну адресу: АДРЕСА_1 , що встановлена судом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування, як місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Отже, враховуючи те, що ухвала суду направлена на адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про судовий розгляд.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до статті 194 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір, який за своєю правовою природою є договором купівлі - продажу.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Згідно з статтею 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Статтею 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація - суб`єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію; теплопостачальна організація - суб`єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною 1 статті 3 вказаного Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2017 № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), який визначає механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними.

Відповідно до пункту 14 Порядку, у реєстрі відображаються дані про підприємства, зокрема, зазначаються дані про обсяг кредиторської заборгованості, що підлягає врегулюванню згідно із Законом; обсяг не відшкодованої станом на 01.01.2016 заборгованості з різниці в тарифах, підтверджений протоколами територіальних комісій з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах; обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, на заборгованість за спожитий природний газ, електричну енергію, теплову енергію, централізоване водопостачання і водовідведення, що утворилася в період до 01.07.2016.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи

Згідно з інформацією у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Комунальне підприємство "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради припиняється шляхом ліквідації за рішенням засновників.

Ліквідаційною комісією встановлено строк для заявлення кредиторами своїх вимог - до 11.05.2019.

23.03.2019 позивачем направлено вимогу від 22.03.2019 № 14/7-90В на суму 310432,16 грн., яка обґрунтована тим, що рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2942/17 стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 24603,11 грн., рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2946/17 стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 117618,68 грн., рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2945/17 стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 161416,32 грн., рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2944/17 стягнуто з відповідача грошові кошти у розмірі 6756,24 грн., а також, у зв`язку із неналежним виконанням грошового зобов`язання з оплати природного газу за договором № 1208/14-ТЕ-17, виникла заборгованість у розмірі 37,81 грн.

Позивачем заявлено суми для включення до ліквідаційного балансу:

- за договором купівлі-продажу природного газу від 04.12.2013 № 1208/14-ТЕ-17 у розмірі 37,81 грн.;

- за рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2942/17 грошові кошти у розмірі 24603,11 грн.;

- за рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2946/17 грошові кошти у розмірі 117618,68 грн.;

- за рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2945/17 грошові кошти у розмірі 161416,32 грн.;

- за рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2944/17 грошові кошти у розмірі 6756,24 грн.

Відносно заявлених грошових коштів у розмірі 37,81 грн., за договором купівлі-продажу природного газу від 04.12.2013 № 1208/14-ТЕ-17, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується відсутність у відповдіача основного боргу з оплати вартості природного газу за спірним Договором, відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", що є нормою прямої дії та підлягає застосуванню незалежно від включення боржника до реєстру, суд дійшов висновку, що за Договором неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, відтак, про відсутність підстав для включення грошових коштів у розмірі 37,81 грн. до ліквідаційного балансу відповідача.

Відносно заявлених грошових коштів: за рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2942/17 у розмірі 24603,11 грн., за рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2946/17 у розмірі 117618,68 грн., за рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2945/17 у розмірі 161416,32 грн., за рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/2944/17 у розмірі 6756,24 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з статтею 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Статтею 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

З урахуванням того, що ліквідаційною комісією встановлено строк для заявлення кредиторам своїх вимог - до 11.05.2019, у межах якого позивач зверенувся до ліквідаційної комісії Комунального підприємства «Калинівське ДПС» Калинівської селищної ради з вимогою (вх. № 14/7-906В від 22.03.2019) про включення до ліквідаційного балансу грошових коштів у розмірі 310432,16 грн., що залишена без розгляду, відсутності доказів виконання рішень суду у справах: № 911/2942/17, № 911/2946/17, № 911/2945/17, № 911/2944/17 і того, що позивачем не порушено строк звернення до суду, що передбачений статтею 112 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав включення цих вимог до ліквідаційного балансу відповідача і, відтак, про часткове задоволення позову.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування, як місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З огляду на вказані вимоги Закону, позивач належним чином надіслав вимогу на адресу відповідача, що мав право використовувати і отримання кореспонденції за такою адресою є обов`язком відповідача.

Частинами 1, 3, 4 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір за подання позовної заяви, в порядку пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 232, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов (вх. № 1272/19 від 14.05.2019) Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Калинівське ДПС" Калинівської селищної ради про включення вимог до ліквідаційного балансу задовольнити частково.

2. Зобов`язати Комунальне підприємство «Калинівське ДПС Калинівської селищної ради в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) включити грошові вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в сумі: 310394,35 грн., які складаються: з 24603,11 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2942/17; з 117618,68 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 01.12.2017 у справі № 911/2946/17; з 161416,32 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 30.11.2017; з 6756,24 грн. за рішенням господарського суду Київської області від 30.11.2017.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Комунального підприємства Калинівське ДПС Калинівської селищної ради (07443, Київська обл., Броварський р-н, смт Калинівка, вул. Чернігівська, буд. 20, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького 6, ) 4655,91 грн. (чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень дев`яносто одна копійка) судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.08.2019.

Суддя С.О. Саванчук