УХВАЛА

м. Київ

08.08.2019Справа № 910/6652/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР УКРАЇНА»

до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

про стягнення 84 283,47 грн.

Суддя О.В. Гумега

Представники: без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР Україна» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (відповідач) про стягнення на підставі Договору про надання послуг від 07.02.2018 року № 07101/ЦТЛ-2018 суми неустойки в розмірі 84 283,47 грн. за порушення строку доставки вантажу, який доставлявся згідно залізничної накладної № 22101760.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР Україна» залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

03.06.2019 через відділ діловодства суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали судді про залишення позовної заяви без руху).

Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР Україна» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6652/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

12.06.2019 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 про відкриття провадження у справі № 910/6652/19.

19.07.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В якості додатків до відзиву відповідач подав заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу відзиву на позовну заяву, заяву про застосування позовної давності, заяву про зменшення штрафу та заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

За результатами надання судом правової оцінки поданої відповідачем заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд дійшов наступного висновку.

В обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що "справа № 910/6652/19 є вкрай важливою для відповідача, оскільки в процесі її розгляду може виникнути питання щодо витребування додаткових доказів та можливість скористатися іншими процесуальними правами, якими можна скористатися під час розгляду справи у загальному позовному провадженні, що в подальшому може мати вирішальне значення для правильного вирішення спору».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Дана справа не входить до переліку справ, зазначених у ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Приписами ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Приписами ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України визначено наступне. Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Судом встановлено, що наведені відповідачем у заяві заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, зокрема, твердження відповідача про важливість справи № 910/6652/19 для відповідача та можливість виникнення питання щодо витребування додаткових доказів, фактично носять загальний характер та не підтверджені жодними доказами.

При цьому суд відзначає, що згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, наведені обставини та положення Господарського процесуального кодексу України, які підлягають застосуванню судом при вирішенні питання щодо обґрунтованості поданої відповідачем заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, з урахуванням при цьому ціни заявленого позову, яка не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характеру спірних правовідносин та предмету доказування у даній справі, дозволяють суду дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої відповідачем заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, суд дійшов висновку про залишення заяви Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 232, 233, 234, 235, 247, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити заяву Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.08.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Гумега О.В.