ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 серпня 2019 р. Справа № 903/295/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз

до відповідача: Комунального підприємства Нововолинськтеплокомуненерго Нововолинської міської ради

про стягнення 72202,71 грн.,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Гаврилюк Д. Ю., довіреність № 007.1др-7-0119 від 21.01.2019 року;

від відповідача: Герасимик В. В., довіреність від 10.07.2019 року.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суд у.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

позивач ставить вимогу стягнути з відповідача, з врахуванням заяви про зменшення суми позову поданої до початку розгляду справи по суті, 72202,71 грн., з них 44020,89 грн. пені, 8983,31 грн. 3 % річних, 19783,40 грн. інфляційних.

При обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на договір № 09420055 AMGN016 розподілу природного газу від 01.01.2016 на підставі якого відповідачу надавались послуги з розподілу природного газу, які відповідач зобов`язався оплачувати до 10-го числа місяця, наступного за звітним, на підставі акту наданих послуг та з урахуванням перерахованих коштів; в зв`язку з несвоєчасною оплатою послуг відповідно до п. 8.2 договору нараховано пеню та на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні.

Ухвалою суду від 23.04.2019 було відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.05.2019 року, зобов`язано відповідача надати відзив на позов, позивача відповідь на відзив.

Відповідач 10.05.2019 подав відзив на позов, в якому вимогу позивача заперечує, вказуючи, що між позивачем та відповідачем було укладено угоду № 58АVL5244-18 про реструктуризацію заборгованості від 02.05.2018, відповідно до якого було узгоджено графік погашення заборгованості, яка виникла станом на 01.05.2018 в сумі 1204271,23 грн., по 240854,25 грн. щомісячно до 30.09.2018 включно і даний графік відповідачем виконувався.

Також зазначає, що між сторонами у 2016-2018 роках взаєморозрахунки проводились згідно спільних протокольних рішень на підставі ПКМ № 20 від 11.01.2005 та № 256 від 04.03.2002, всі кошти, що надходили на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відразу ж розподілялись на поточні рахунки постачальника природного газу, надавача послуг з розподілу газу, постачальника електричної енергії, а оскільки вина відповідача відсутня вважає безпідставними нарахування пені, інфляційних та відсотків річних.

Позивач 16.05.2019 подав відповідь на відзив, де вказує, що при нарахуванні пені, інфляційних та відсотків річних було враховано оплату згідно спільних протокольних рішень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимогу, з врахуванням заяви про зменшення суми позову, представник відповідача заперечив її з підстав викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

01.01.2016 року між Комунальним підприємством Нововолинськтеплокомуненерго Нововолинської міської ради (відповідач) та ПАТ "Волиньгаз" (позивач) відповідно до заяви приєднання до типового договору укладено договір № 09420055АМGТ016 розподілу природного газу.

Відповідно до п. 2.1. договору Оператор ГРМ (позивач) зобов`язався надати Споживачу (відповідач) послуги з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно п. 6.4 оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Між сторонами по справі підписано акти наданих послуг з розподілу природного газу (а.с.49-61).

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з розрахунку, долученого до заяви від 12.08.2019 про зменшення суми позову, оплата наданих позивачем послуг проведена з порушенням строків визначених договором, при розрахунку позивачем враховано договір про реструктуризацію боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 договору передбачено у разі порушення Споживачем строків оплати, за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача сума пені за прострочення платежів складає 44020,89 грн., правильність її нарахування перевірена судом, а тому вимога про її стягнення підставна і підлягає задоволенню.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком сума інфляційних нарахувань складає 19783,40 грн. та відсотків річних 8398,42 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Доводи відповідача про проведення розрахунків послуг згідно спільних протокольних рішень, то дані враховано позивачем при нарахуванні пені, інфляційних та відсотках річних.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

06.08.2019 позивачем подано заяву про повернення частини судового збору з врахуванням зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Як роз`яснив Пленум Вищого господарського суду України в п. 5.2. постанови від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ.

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при заявлені позову було сплачено судовий збір в сумі 7171,53 грн. згідно платіжного доручення № 3 від 17.04.2019.

Оскільки позивач зменшив розмір позовних вимог до початку розгляду справи по суті, то заява про повернення зайво сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1921,00 грн. в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства Нововолинськтеплокомуненерго (вул. Святого Володимира, 3, м.Нововолинськ, 45400, ) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Волиньгаз (вул.І.Франка, 12, м.Луцьк, 43025, ) 72202,71 грн., з них 44020,89 грн. пені, 8983,31 грн. 3 % річних, 19783,40 грн. інфляційних, а також 1921,00 грн. витрат по судовому збору.

3. Управлінню державної казначейської служби у м.Луцьку повернути Акціонерному товариству Оператор газорозподільної системи Волиньгаз (бувший ПАТ «Волиньгаз») 5250,53 грн. судового збору сплаченого пл.дорученням № 0804 від 17.04.2019, оригінал пл.доручення знаходиться в матеріалах справи.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

14.08.2019 року.

Суддя С. В. Костюк