ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1708/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ,
до Фізичної особи - підприємця Черсунової Яни Анатоліївни, м.Куп`янськ Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, м.Запоріжжя,
про стягнення 6954,96 грн.
за участю представників:

прокуратури - Клейн Л.М. (посвідчення прокурора № 051089 від 02.10.2018);

позивача - Фролова Р.М. (довіреність б/н від 22.12.2018);

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 03.06.2019 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ, до Фізичної особи - підприємця Черсунової Яни Анатоліївни, м.Куп`янськ Харківської області, про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, в розмірі 6954,96 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем було порушено приписи ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, у зв`язку з перевищенням нормативних вагових та габаритних параметрів належного їй транспортного засобу марки DAF XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом NOVATRAIL NTP 31, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху на автомобільній ділянці Харків-Сімферополь у Запорізькій області.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.06.2019 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/1708/19; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Даною ухвалою до участі у справі було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області.

У судовому засіданні, яке відбулося 01.08.2019, представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась; відзив на позовну заяву не надала; про причину неявки суд не повідомила.

Копії ухвал, надіслані на адресу відповідача: АДРЕСА_2 (згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), повернуті до господарського суду без вручення адресатові за закінченням терміну зберігання. Копії ухвал, надіслані на адресу відповідача: АДРЕСА_3 (зазначену у позовній заяві як другу адресу відповідача), повернуті до господарського суду у зв`язку з відсутністю адресата.

Відповідно до вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Тобто, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду даної справи, судом засобами поштового зв`язку направлялись копії ухвал від 10.06.2019 та 09.07.2019 на адреси останньої, зазначені в позовній заяві, у тому числі на адресу, яка зазначена як місцезнаходження відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте, не були вручені адресатові.

За таких обставин вбачається, що судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, а тому відповідач, у розумінні вимог ст. 120 ГПК України, вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа, Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, у судове засідання не з`явилась; письмові пояснення щодо заявленого позову суду не надала; про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис представника третьої особи на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що неявка відповідача та третьої особи у судове засідання не перешкоджатиме розгляду справи по суті, у зв`язку з чим визнав за можливе розглянути справу за відсутності останніх, згідно ст. 202 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, суд встановив наступне.

Харківською місцевою прокуратурою № 5 Харківської області під час вивчення матеріалів, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, щодо порушення автомобільним перевізником Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 30 від 18.01.2001, було встановлено наступне.

Уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області в ході здійснення рейдової перевірки 09.11.2018 у Запорізькій області на автомобільній ділянці Харків-Сімферополь, 341 км, проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF XF 95.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом NOVATRAIL NTP 31, реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є Фізична особа - підприємець Черсунова Яна Анатоліївна (відповідач).

Згідно товарно-транспортної накладної № СОВ-3 від 08.11.2018, автомобільним перевізником є ФОП Черсунова Я.А. , а водієм є ОСОБА_2 .

За результатами проведення габаритно-вагового контролю 09.11.2018 складено акт № 0013943 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідку № 0010943 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, згідно яких встановлено наступне.

За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю зафіксовано навантаження на осі: 1) 6,90 тонн - нормативно допустиме 11,00 тонн, 2) 10,20 тонн - нормативно допустиме 11,00 тонн, 3) строєна вісь 23,50 тонн - нормативно допустиме 22,0 тонн, повна маса транспортного засобу склала 40,60 тонн при нормативно допустимій 40,00 тонн, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь -11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі -16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За приписами частини 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 08.11.2006 № 1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок.

Пунктом 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2007 № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п.п. 4 п. 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Отже, Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області було встановлено, що відповідачем порушено вимоги абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", яким передбачено відповідальність за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній документ про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

У зв`язку з викладеним, уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області було складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту № 0013943 від 09.11.2018 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових/габаритних параметрів, згідно якого плата за проїзд великовагового транспортного засобу склала 218,00 євро, що у відповідності до роздруківки НБУ станом на час вчинення правопорушення, а саме 09.11.2018 становить 6954,96 грн.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо його максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

В свою чергу, з положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, випливає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державгоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2м.

Згідно приписів ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пункт 4 Правил № 30 встановлює, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 31.1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Згідно пункту 26 Порядку № 879, кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційний курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень (п. 28 Порядку № 879).

Відповідно до п. 31.1 Порядку № 879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковим платежем, який справляється у випадку здійснення перевезення великогабаритним транспортним засобом з перевищенням загальної маси, визначеної законодавцем.

При цьому пунктом 37 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством.

Листом № 6647/26-18 від 23.11.2018 на адресу ФОП Черсунової Я.А. було направлено копії акту № 0013943 від 09.11.2018, довідки № 0010943 від 09.11.2018 та розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю з вимогою здійснити оплату у термін до 09.12.2018.

Проте, в порушення п. 31-1 Порядку № 879 відповідачем не здійснено оплату за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільним дорогами загального користування у розмірі 218,00 євро, що еквівалентно 6954,96 грн., та не проінформовано Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області у передбачений законодавством термін.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 06.06.2018 по справі №820/1203/17, за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а є сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування. При цьому, справи вказаної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, у даному випадку державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування у зв`язку з перевезенням вантажу з порушенням вимог чинного законодавства завдано шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем ФОП Черсунової Я.А. в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006, та п. 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється Укртрансбезпекою та її територіальними органами.

Відповідно до п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015, Укртрансбезпека України, являючись юридичною особою на відміну від її територіальних органів, відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному транспорті та габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно пп. 27 п. 5 зазначеного вище Положення, Укртрансбезпека здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, дід час здійснення габаритно-вагового контролю.

Проте, вказаним органом понад 6 місяців і до теперішнього часу не здійснюється заходів щодо стягнення з ФОП Черсунової Я.А. нарахованої плати.

При цьому, несплата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, ставить під загрозу своєчасне та повне фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування державного значення на 2018-2022 роки, метою якої є відновлення і розвиток автомобільних доріг загального користування державного значення для інтеграції їх до європейської транспортної системи та підвищення на них рівня безпеки руху, швидкості, комфортності та економічності перевезень, що в свою чергу, суттєво порушує економічні інтереси держави.

З огляду на викладене, вбачається, що прокурором правомірно заявлено позов в інтересах держави.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Черсунової Яни Анатоліївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті (отримувач: Управління казначейства в Олекс. р-ні м. Зап./Олекс., ЄДРПОУ р-ну: 38025440, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) - 899998, номер рахунку - 8003, код бюджетної класифікації - 22160100) - плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 6954,96 грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Черсунової Яни Анатоліївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, буд. 4; ) - витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "06" серпня 2019 р.

Суддя Н.М. Кухар