УХВАЛА

м. Київ

16.08.2019Справа № 910/11171/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.К.»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо»

про забезпечення позову до подання позовної заяви,

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

16.08.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Т.Е.К.» (заявник) звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до подачі позову, відповідно до змісту якої заявник просить суд вжити заходів до забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.К» до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» про визнання недійсним результатів відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги за кредитним договором № 129/08-13 від 28.03.2013 року, що відбувся 09.08.2019 року, а саме:

- накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , які є предметом іпотечних договорів, які забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором № 129/08-13 від 28.03.2013;

- заборонити організаторам (операторам) відкритих торгів (електронних аукціонів), операторам електронних майданчиків, а також будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам, в тому числі переможцю (відкритих торгів) електронного аукціону, здійснювати будь-які дії, спрямовані на оформлення результатів відкритих торгів (електронного аукціону) з продажу права вимоги (майнових прав) за кредитним договором № 129/08-13 від 28.03.2013, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Т.Е.К.», та договорами іпотеки, укладеними на забезпечення кредитного договору № 129/08-13 від 28.03.2013, в т.ч.: укладати і підписувати будь-які протоколи відкритих торгів (електронних аукціонів), договори (в тому числі договори купівлі-продажу, договори відступлення права вимоги, тощо), проводити розрахунки (сплачувати платежі, приймати платежі) на підставі протоколів відкритих торгів (електронних аукціонів);

- заборонити державним реєстраторам, якими є особи, визначені ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно: скасування реєстрації права власності та інших речових прав, реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, а саме щодо Земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , які є предметом іпотечних договорів, які забезпечували виконання зобов`язань за кредитним договором № 129/08-13 від 28.03.2013 року.

Суд, розглянувши зазначену заяву, дійшов висновку про необхідність повернення її заявнику, з огляду на наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 5 статті 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову встановлюється в сумі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підтвердження сплати судового збору позивачем до позовної заяви додано фотокопію квитанції № 2073-16-001/С від 16.08.2019 про сплату судового збору в сумі 960, 50 грн.

Проте, суд зазначає, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому, пунктами 2.20, 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" який носить виключно рекомендаційний та роз`яснювальний характер зазначено наступне: чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, додана заявником до заяви про забезпечення позову фотокопія квитанції № 2073-16-001/С від 16.08.2019 про сплату судового збору в сумі 960, 50 грн., не є належним доказом сплати судового збору.

Аналогічної правової позиції дотримуються і Верховний Суд в ухвалах у справі № 918/702/18 від 14.02.2019, у справі № 904/1081/18 від 23.01.2019, у справі № 924/491/17 від 12.02.2019, у справі № 915/1792/18 від 24.06.2019 та багатьох інших.

Частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.К.» про забезпечення позову до подачі позовної заяви підлягає поверненню.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.К.» про забезпечення позову до подачі позовної заяви повернути заявнику.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (16.08.2019) та може бути оскарження протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до п. 17.5 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Додаток на адресу заявника: заява від 16.08.2019 з доданими до неї документами на 36 арк.

Суддя В.С. Ломака