УХВАЛА

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/22073/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києва у виконавчому провадженні №53406313 щодо примусового виконання наказу у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Технології"

про стягнення 7 817,16 грн.

Представники:

від скаржника: Грищенко О.М. - представник за довіреністю б/н від 02.01.2019 р.;

від боржника: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Технології" про стягнення 7 817,16 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.01.2017 р. позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Технології" (01133, м. Київ, вулиця Лютеранська, будинок 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" (03187, місто Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, ) три проценти річних в розмірі 856 (вісімсот п'ятдесят шість) грн. 57 коп., індекс інфляції в розмірі 6 643 (шість тисяч шістсот сорок три) грн. 64 коп., витрати на послуги адвоката в розмірі 700 (сімсот) грн. 80 коп. та судовий збір в розмірі 1 207 (одна тисяча двісті сім) грн. 13 коп. В іншій частині позову відмовлено.

07.02.2017 року на виконання рішення видано наказ.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2018 року скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 53406313 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. по справі № 910/22073/16 щодо винесення постанови від 13.12.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу. Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.12.2017 р. ВП № 43406313 про повернення виконавчого документа стягувачу скасовано. В іншій частині скарги відмовлено. Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" (03187, місто Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2018 року скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 53406313 щодо порушення строків та порядку відновлення виконавчого провадження № 53406313. Зобов'язано державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відновити виконавче провадження № 53406313 щодо примусового виконання наказу № 910/22073/16 від 07.02.2017 р. Зобов'язано державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до статті 345 ГПК України, повідомити товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" та господарський суд міста Києва про виконання ухвали господарського суду міста Києва від 04.06.2018 р. не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.02.2019 року скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" на бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задоволено частково. Визнано бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 53406313 щодо виконання судового рішення від 24.01.2017 р. по справі № 910/22073/16 незаконною. У іншій частині скарги відмовлено. Зобов'язано державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до статті 345 ГПК України, повідомити товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" та господарський суд міста Києва про виконання ухвали господарського суду міста Києва від 25.02.2019 р. не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" задоволено частково. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/22073/16 змінено, доповнивши її резолютивну частину пунктом 4 наступного змісту: "4. Стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" 1 125,00 грн. (одну тисячу сто двадцять п'ять гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу". Пункти 4, 5, 6 та 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/22073/16 вважати відповідно пунктами 5, 6, 7 та 8. Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Спгрул" 960,50 грн. (дев'ятсот шістдесят гривень 50 копійок) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.19 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" задоволено частково. Стягнуто з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" 900,00 грн. (дев'ятсот гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

22.07.2019 р. до господарського суду м. Києва від позивача надійшла скарга на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києва у виконавчому провадженні №53406313 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 року по справі №910/22073/16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2019 р. розгляд скарги призначено на 06.08.2019 р.

У судове засідання 06.08.2019 р. представники сторін, ВДВС не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Представник скаржника скаргу підтримав, просив суд задовольнити.

Заслухавши представника скаржника та дослідивши наявні докази, суд вважає, що скарга на бездіяльність державного виконавця підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що рішення господарського суду міста Києві від 24.01.2017 р. не виконано, а державним виконавцем не вживаються усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду в справі, а саме розшуку майна, на яке можна звернути стягнення, та не направлено до всіх органів влади запитів щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, проте постановою про повернення виконавчого документа стягувачу № 53406313 від 24.06.2019 р. повернуто виконавчий документ № 910/22073/16 від 07.02.2017 р. стягувачу, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, зокрема у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний:

здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3,4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 8. ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово, а із певною періодичністю.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій щодо виконання наказу № 910/22073/16 від 07.02.2017 р.

У свою чергу стягувач звернувся до ВДВС із клопотанням про вчинення виконавчих дій у ВП № 53406313 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. по справі № 910/22073/16 вих. № 07-1/05від 07.05.2019 р., відповідно до якого просив державного виконавця вчинити ряд виконавчих дій.

Крім того із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів видно, що боржник є власником нежилого приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 104. дане приміщення знаходиться під арештом, на підставі постанови про арешт майна та заборони на його відчуження № 32303410 від 06.09.2012 р.

Проте, не здійснено реалізацію вищезазначеного майна та державним виконавцем не вчинено ряд виконавчих дій із періодичністю визначеною нормами чинного законодавства.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у державного виконавця не було правових підстав для повернення позивачу виконавчих документів з підстав, передбачених ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки майно виявлене, а державним виконавцем не здійснено необхідних заходів для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, господарський суд вважає, що скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" на бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню № 53406313 слід задовольнити частково.

Вимоги скаржника щодо визнання за період із 10 лютого 2019 року по 24 червня 2019 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві у ВП № 53406313 не підлягає задоволенню, оскільки із-за своєї бездіяльності державним виконавцем не вживались передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі, що призвело до повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ст. 37 вищезазначеного Закону.

Статтею 345 ГПК України встановлено, що про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Щодо вимоги скаржника стягнути із Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві витрат на правничу допомогу у розмірі 3400,00 грн згідно договору № 14-02-2019 про надання адвокатський послуг (правової допомоги) від 14.02.2019 р. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПУ України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 344 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

В якості доказів здійснення витрат про надання правової допомоги у даній справі у розмірі 3400,00 грн позивачем долучено до матеріалів справи копію договору № 14-02-2019 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 14.02.2019 р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Сагрул» та адвокатом Грищенком Олександра Миколайовича; квитанцію № 0.0..1від 21.07.2019 р. на 3400, 00 грн., акт прийому-передачі документів від 14.02.2019 р., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 20.07.2019 р., копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 р., видане на ім'я Грищенка Олександра Миколайовича, копію посвідчення адвоката на Грищенка О.М.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договором про надання правової допомоги є домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За приписами ч.3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

- договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в ч.2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

- за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

- як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

- адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

- адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";

- відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб'єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз'яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Приймаючи до уваги обсяг виконаної адвокатом роботи за період із 10 лютого 2019 року по 20 липня 2019 року (20 годин на правову допомогу щодо аналізу правовідносин між позивачем та відповідачем, що виникли у виконавчому провадженні № 53406313, складання скарги на бездіяльність державного виконавця), категорію складності справи і безпосередньо питання, з приводу якого подано скаргу до суду, яка за своїм змістом є аналогічною із попередньою скаргою, а також часткове задоволення скарги позивача, суд дійшов висновку, що в даному випадку критерію розумності та співмірності витрат на правову допомогу відповідає сума у розмірі 1 700,00 грн., що становить 50% від заявленої до стягнення суми відповідних витрат.

Саме ця сума підлягає стягненню з органу державної виконавчої служби на користь позивача відповідно до ст. 344 ГПК України.

Керуючись ст. 123, ст. 126, ст. 129, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Сагрул» на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо повернення стягувачу виконавчого документу - наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. у справі № 910/22073/16 незаконними.

3. Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 24.06.2019 р. ВП № 534063113 про повернення виконавчого документа стягувачу скасувати.

4. Стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" (03187, місто Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

5. У іншій частині скарги відмовити.

6. Зобов'язати державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до статті 345 ГПК України, повідомити товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Сагрул» та господарський суд міста Києва про виконання ухвали господарського суду міста Києва від 06.08.2019 р. не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

7. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

8. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями) та підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

9. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України, ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Мудрий