ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019м. ДніпроСправа № 904/1914/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Михайловою К.С.

за позовом Приватного підприємства "Дніпромонтаж", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі", Дніпропетровська область, смт. Губиниха

про стягнення 7 743 315,74 грн.

Представники:

від позивача: Дробот Є.С., ордер серія ДП № 1907/000017 від 17.04.2019;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Дніпромонтаж" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" про стягнення 8 433 799,62 грн., з яких: 6 167 654,48 грн. - основний борг, 84 420,39 грн. - 3% річних, 242 947,74 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору субпідряду на виконання робіт № 03/09/17 від 11.09.2017 в частині оплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 13.05.2019 позовну заяву Приватного підприємства "Дніпромонтаж" № б/н від 10.10.2019 залишено без руху. Запропоновано Приватному підприємству "Дніпромонтаж" усунути недоліки позовної заяви № б/н від 10.10.2019 шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт доплати судового збору у розмірі 1 406,69 грн., шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог з обґрунтованим розрахунком ціни позову (зокрема, і у прохальній частині такої заяви), а також подати до суду поштовий чек та опис вкладення у цінний лист (оригінали або належним чином засвідчені копії), які підтверджують факт відправлення відповідачу копії уточненої позовної заяви у строк до 27.05.2019 включно.

20.05.2019 до господарського суду від позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2019 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду платіжне доручення № 145 від 08.05.2019 про доплату судового збору у розмірі 1 406,70 грн.

Також, 20.05.2019 позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та докази направлення на адресу відповідача уточненої позовної заяви. В уточненій позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 8 433 799,62 грн., з яких: 6 167 654,48 грн. - основний борг, 1 938 777,01 грн. - пеня, 84 420,39 грн. - 3% річних, 242 947,74 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.06.2019.

Ухвалою суду від 20.06.2019 відкладено підготовче засідання на 10.07.2019.

01.07.2019 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 7 743 315,74 грн., з яких: 6 167 654,48 грн. - основний борг, 1 101 559,99грн.- пеня, 116 269,45 грн. - 3% річних, 357 831,82 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 10.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 07.08.2019.

29.07.2019 позивач подав до суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якому просить стягнути з відповідача 60 000,00грн.

У судове засідання 07.08.2019 з`явився представник позивача.

У судове засідання 07.08.2019 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином 16.07.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду). Крім того, 10.07.2019 до господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" надійшов запит про надання інформації по справі № 904/1914/19. Листом № 904/1914/19/27876/19 від 11.07.2019 господарський суд повідомив відповідача, що ухвалою суду від 07.08.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 07.08.2019 об 11:00год.

06.08.2019 відповідач подав до суду клопотання про перенесення судового засідання, в якому зазначив, що судовий розгляд господарської справи № 904/1914/19 призначено на 07.08.2019 о 11:00 год., однак представник відповідача не може бути присутнім на судовому засіданні у зв`язку з відпусткою з 03.08.2019 по 19.08.2019. Таким чином, у зв`язку із фактичною неможливістю представника відповідача з`явитися на судове засідання, просить відкласти судовий розгляд справи на іншу дату, після 19.08.2019. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд визнати причини неявки відповідача та його представника на судовий розгляд справи № 904/1914/19, що призначений на 07.08.2019 о 11:00 год. - поважними та відкласти судовий розгляд справи на іншу, більш пізнішу дату, про що повідомити сторін по справі.

До свого клопотання відповідач додав копію проїзного документа № 7160278 та копію довіреності представника відповідача № 02/19 від 02.08.2019.

Відповідно до проїзного документа № 7160278, відправлення за рейсом № 504 Днепр-СК, АВЦ-Бердянск АС: 03.08.2019 о 14:30, Днепр АС2, м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького 29-Р; прибуття: 03.08.2019 о 19:35, Приморск м. Приморськ, вул. Слов`янська (Радянська), 105, П.І.Б. пасажира ОСОБА_1 .

Господарський суд зазначає, що відповідачем не надано до суду копію наказу на відпустку представника з 03.08.2019 по 19.08.2019 чи жодний інший доказ, який свідчив би про те що його представник перебуває у відпустці. Сам по собі проїзний документ не може свідчити про перебування особи у відпустці, відряджені, тощо. Поданий відповідачем проїзний документ не є належним, достатнім та достовірним доказом в розумінні Господарського процесуального кодексу України, який підтверджує перебування представника відповідача у відпустці.

Також господарський суд зазначає, що відповідно до наданої відповідачем довіреності № 02/19 від 02.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Електромережі" уповноважило: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен з яких має право діяти окремо один від одного, представляти довірителя в усіх державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форм власності та їх підпорядкування і галузевої належності.

З вказаної довіреності вбачається, що відповідач уповноважив чотирьох представників на представництво його інтересів, кожен з яких має право діяти окремо один від одного.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 1-3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, оскільки відповідач є юридичною особою, то відповідно до ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України має право брати участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від його імені відповідно до закону, статуту, положення, або через представника.

Враховуючи вищевикладене. господарський суд не вважає причини неявки відповідача та його представника в судове засідання поважними.

Також, у своєму клопотанні відповідач просить суд відкласти судовий розгляд справи на іншу дату, після 19.08.2019.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку (ч. 1 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті (ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою суду від 10.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 07.08.2019.

Враховуючи викладене, строк розгляду справи по суті, встановлений ч. 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України, спливає 09.08.2019.

Таким чином, відкладення розгляду справи на іншу дату, після 19.08.2019 суперечитиме вимогам чинного законодавства щодо строку розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, господарський суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання відповідача про перенесення судового засідання.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 між Приватним підприємством "Дніпромонтаж" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Електромережі" (підрядник) було укладено договір субпідряду на виконання робіт № 03/09/17 (далі - договір).

Підрядник доручає і зобов`язується оплатити, а субпідрядник зобов`язується забезпечити виконання відповідно до Робочого проекту 1А-СУ0-ООО-ТП-02-Р-01 (ДНП-39-29-23-ЕТ) Роботи з перебудови інженерних мереж в районі станції метро «Театральна» (парк Чкалова). Трамвайну колію, і передати їх на баланс КП "Дніпровський електротранспорт ДГС» (далі власник мереж / власник) (п. 2.1. договору).

Склад і обсяги робіт, а також найменування, кількість та інші характеристики використовуваних матеріалів і устаткування відображаються в «Договірній ціні» (Додаток 1) до цього договору субпідряду, і можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт в разі внесення змін до проектної документації і узгодження даної документації власником мережі і замовником, про що підрядник письмово повідомляє субпідрядника з відображенням відповідних змін до проектної документації (п. 2.2. договору).

Терміни виконання робіт визначаються «Календарним планом» (Додаток № 2), який є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.4. договору).

Загальна ціна цього договору субпідряду становить 11 098 410,20 грн., в тому числі ПДВ 1 849 735,03 грн. (п. 3.1. договору).

До початку робіт за цим договором підрядник зобов`язується перерахувати передоплату в розмірі 50% від загальної суми договору, а саме 5 549 205,10 грн., в тому числі ПДВ 924 867,52 грн., яка повинна бути перерахована підрядником як авансовий платіж після підписання договору субпідряду і протягом 10 банківських днів після надання субпідрядником банківської гарантії повернення авансового платежу (п. 4.1. договору).

Оплати за фактично виконані роботи будуть здійснюватися підрядником по закінченню кожного етапу робіт на підставі акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В протягом 15 робочих днів після підписання даного акту (п. 4.2. договору).

Розрахунки з субпідрядником за цим договором субпідряду здійснюються підрядником поетапно в безготівковій формі в національній валюті України - гривні, шляхом виставлення субпідрядником рахунку на оплату. Перший рахунок за договором субпідряду виставляється на авансовий платіж, наступний - за виконані роботи на дату підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.3. договору).

Моментом оплати у всіх випадках є момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок субпідрядника (п. 4.4. договору).

Протягом 1 тижня після отримання авансу, а так само після надання підрядником ордера на тимчасове погіршення стану об`єктів благоустрою, субпідрядник завершує всю мобілізацію і приступає до виконання робіт (п. 9.1. договору).

Субпідрядник зобов`язується виконати роботи, визначені цим договором субпідряду, в терміни відповідно до «Календарного плану» (Додаток 2). Загальний термін виконання робіт складає 2,5 місяці (п. 9.2. договору).

Субпідрядник може забезпечити дострокове завершення виконання робіт і здачу їх підряднику (п. 9.3. договору).

Субпідрядник здійснює здачу робіт підряднику, а власник мереж приймає мережі на баланс. Копія документа про передачу мережі передається підряднику (п. 9.4. договору).

Виконання робіт субпідрядником підтверджується Актами здачі-приймання виконаних субпідрядником робіт, передбачених ДСТУ С Д.1.1-1 діє до: 2013 Правил визначення вартості будівництва, а саме: акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В; довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 (п. 9.5. договору).

Приймання-передача виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України та оформляється Актом приймання виконаних підрядних робіт та актом здачі виконавчої документації. Перед передачею робіт за договором субпідряду, субпідрядник повинен здійснити наступні дії: передати всю документацію, що стосується робіт і необхідну для подальшого використання результату робіт підрядником і власниками мереж, включаючи, але не обмежуючись документами, необхідними для подальшої здачі об`єкта в експлуатацію, виконавчу документацію, інструкції і керівництва по експлуатації, а також інші документи, передбачені договором субпідряду або обґрунтовано витребувані підрядником; провести звірку взаємних розрахунків між підрядником і субпідрядником; надати гарантійні зобов`язання по всіх роботах і МіО, із зазначенням дати початку та строків їх дії; письмово повідомити підрядника щодо термінів проведення демонтажу тимчасових споруд субпідрядника, а також, за вказівкою підрядника, тимчасових споруд підрядника, розчищення та приведення в належний стан майданчика; перевірити готовність комунікацій, експлуатаційних систем і устаткування в рамках виконаних робіт, а також провести пуско-налагоджувальні роботи і випробування всіх систем для належної експлуатації кожної завершеної частини робіт; провести інші дії, передбачені цим договором субпідряду у зв`язку з прийманням-передачею робіт; субпідрядник повинен повідомити підрядника не пізніше, ніж за 14 днів запланованої дати завершення робіт (п. 9.6. договору).

Підрядник підписує подані субпідрядником зазначені вище Акти виконаних підрядних робіт, або обґрунтовує причини відмови від їх підписання протягом 10 робочих днів з дня їх отримання. У разі обґрунтованої відмови підрядника від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт сторонами складається акт із зазначенням переліку недоліків робіт, які субпідрядник повинен усунути і термінів їх усунення. Такі недоліки субпідрядник повинен усунути за свій рахунок, за умови, що субпідрядник згоден із зауваженнями підрядника щодо якості виконаних робіт і не вимагає проведення незалежної експертизи. У разі якщо незалежна експертиза не виявить недоліків у виконаних роботах субпідрядника, роботу незалежних експертів повністю оплачує підрядник. Після усунення недоліків, якщо такі підтвердила незалежна експертиза, субпідрядник знову подає підряднику на підписання Акт прийому-передачі виконаних робіт (п. 9.7. договору).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань підрядник і субпідрядник несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами цього договору субпідряду (п. 11.1. договору).

У разі порушення термінів оплати за виконані роботи підрядник сплачує субпідряднику пеню в розмірі 3% від загальної вартості даного договору за кожен день затримки оплати за виконані роботи (п. 11.5. договору).

Сторони можуть продовжити термін дії договору субпідряду шляхом двостороннього підписання відповідної додаткової угоди у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 14.2. договору).

19.07.2018 сторони підписали Додаткову угоду № 1 до договору (а.с. 31-33), в якій сторони узгодили, зокрема:

- змінити п. 3.1. договору і викласти його в такій редакції: « 3.1. Загальна ціна цього договору субпідряду становить: 11443 298,98 грн., в тому числі ПДВ: 1 907 216, 50 грн.» (п. 1. додаткової угоди № 1);

- змінити п. 3.2. договору і викласти його в такій редакції: «При проведенні розрахунків за цим договором підрядник утримує з субпідрядника 3% від вартості наданих (виконаних) робіт на покриття витрат підрядника, пов`язаних з виконанням зобов`язань щодо забезпечення технічної та іншої документації, координації дій субпідрядника при виконанні робіт, приймання виконаних субпідрядником робіт тощо.» (п. 2. додаткової угоди № 1);

- змінити п. 4.1. договору і викласти його в такій редакції: «До початку робіт за цим договором підрядник зобов`язується перерахувати передоплату в розмірі 50% від договірної ціни, а саме 5 721 649, 49 грн., в тому числі ПДВ: 953 608, 25 грн., яка повинна бути перерахована підрядником як авансовий платіж після підписання договору і перед початком виконання робіт» (п. 3. додаткової угоди № 1);

- змінити п. 4.2. договору і викласти його в такій редакції: «Оплата за фактично виконані роботи за вирахуванням пропорційної частки авансу і розміру утримання, будуть здійснюватися підрядником по закінченні кожного етапу робіт протягом 30 робочих днів після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.» (п. 4. додаткової угоди № 1);

- змінити п. 4.4. договору і викласти його в такій редакції: «Моментом оплати у всіх випадках є момент зарахування грошових коштів на поточний рахунки субпідрядника, який вказаний в реквізитах договору субпідряду.» (п. 6. додаткової угоди № 1);

- змінити п.9.2 договору і викласти його в такій редакції: «Субпідрядник зобов`язується виконати Роботи, визначені даним договором субпідряду, в терміни відповідно до «Календарного плану »(Додаток 2). Загальний термін виконання робіт до 31 грудня 2018 року» (п. 10. додаткової угоди № 1).Ця додаткова угода № 1 вступає в силу з моменту її підписання обома сторонами (п. 12. додаткової угоди № 1).

Відповідно до п. 4.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1) до початку робіт за цим договором підрядник зобов`язується перерахувати передоплату в розмірі 50% від договірної ціни, а саме 5 721 649,49 грн., в тому числі ПДВ: 953 608, 25 грн., яка повинна бути перерахована підрядником як авансовий платіж після підписання договору і перед початком виконання робіт.

Позивач виставив відповідачу рахунок № 73 від 19.07.2018 (а.с. 53) на суму 5 721 649,48 грн.

19.07.2018 відповідач перерахував позивачу передоплату у розмірі 5 550 000,00 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1), що підтверджується банківською випискою по рахунку (а.с. 50-52).

Позивач зазначає, що свої зобов`язання за договором виконав належним чином, а саме: виконав роботи на загальну суму 12 080 056,16 грн. з ПДВ, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками:

- Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 на суму 11 405 620,70 грн. з ПДВ (а.с. 36-43);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за вересень 2018 року від 28.09.2018 на суму 11 405 620,70 грн. з ПДВ(а.с. 34-35);

- Акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 на суму 674 435,46 грн. з ПДВ (а.с. 46-49);

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витратами форми КБ-3 за жовтень 2018 року від 16.10.2018 на суму 674 435,46 грн. з ПДВ (а.с. 44-45).

Відповідно до пункту 3.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1) при проведенні розрахунків за цим договором підрядник утримує з субпідрядника 3% від вартості наданих (виконаних) робіт на покриття витрат підрядника, пов`язаних з виконанням зобов`язань щодо забезпечення технічної та іншої документації, координації дій субпідрядника при виконанні робіт, приймання виконаних субпідрядником робіт тощо.

3 % від вартості виконаних робіт становить 362 401,68 грн. (12 080 056,16 грн. х 3%).

Таким чином, загальна вартість виконаних робіт, що підлягає оплаті становить 11 717 654,48 грн. з ПДВ (12 080 056,16 грн. - 362 401,68 грн.)

Оплата за фактично виконані роботи за вирахуванням пропорційної частки авансу і розміру утримання, будуть здійснюватися підрядником по закінченні кожного етапу робіт протягом 30 робочих днів після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.2. договору в редакції додаткової угоди № 1).

Враховуючи викладене, відповідно до п. 4.2. договору (в редакції додаткової угоди № 1) відповідач повинен був сплатити за виконані роботи:

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 суму 11 063 452,08 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1) у строк до 09.11.2018 включно (28.09.2018 + 30 робочих днів);

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 суму 654 202,40 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1) у строк до 27.11.2018 включно (16.10.2018 + 30 робочих днів).

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору за виконані роботи в повному обсязі та у встановлені строки не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 6 167 654,48 грн. (11 717 654,48 - 5 550 000,00).

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 232/Д від 14.03.2019 (а.с. 16-17), в якій вимагав сплатити заборгованість.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати виконаних робіт в сумі 6 167 654,48 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 6 167 654,48 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 101 559,99 грн. за період з 28.11.2018 по 28.05.2019.

Відповідно до п. 11.5. договору у разі порушення термінів оплати за виконані роботи підрядник сплачує субпідряднику пеню в розмірі 3% від загальної вартості даного договору за кожен день затримки оплати за виконані роботи.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Договором передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний невірно.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню на загальну заборгованість 6 167 654,48 грн. за період з 28.11.2018 по 28.05.2019.

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 4.2. договору в редакції додаткової угоди № 1, відповідач повинен був сплатити за виконані роботи:

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 суму 11 063 452,08 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1) у строк до 09.11.2018 включно (28.09.2018 + 30 робочих днів);

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 суму 654 202,40 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1) у строк до 27.11.2018 включно (16.10.2018 + 30 робочих днів).

Таким чином, початком прострочення виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт, та, як наслідок, початковою датою періоду нарахування пені:

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 буде 10.11.2018;

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 буде 28.11.2018.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України пеня підлягає нарахуванню:

- на заборгованість за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 у розмірі 5 513 452,08 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1 та за вирахуванням попередньої оплати у розмірі 5 550 000,00 грн.) за період з 10.11.2018 по 10.05.2019;

- на заборгованість за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 у розмірі 654 202,40 грн. (за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1) за період з 28.11.2018 по 28.05.2019.

Як вказано вище, позивач нараховує пеню на загальну заборгованість в розмірі 6 167 654,48 грн. (за обома спірними Актами) за період з 28.11.2018 по 28.05.2019. Оскільки в цю суму (6 167 654,48 грн.) включена заборгованість за Актом приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 року від 28.09.2018 у розмірі 5 513 452,08 грн., зважаючи на те, що суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог, враховуючи положення ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України, нарахуванню підлягає пеня:

- на 5 513 452,08грн. за період 28.11.2018-10.05.2019 (889 553,95грн.);

- на 654 202,40грн. за період 28.11.2018-28.05.2019 (116 842,34грн.),

загалом 1 006 396,29 грн.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 116 269,45 грн. за загальний період з 13.11.2018 по 01.07.2019 та інфляційні втрати у розмірі 357 831,82 грн. за загальний період з листопада 2018 року по травень 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує 3% річних:

- на суму 5 493 219,02 грн. за період з 13.11.2018 по 27.11.2018;

- на суму 6 167 654,48 грн. за період з 28.11.2018 по 01.07.2019.

З аналізу вказаного вище розрахунку позивача вбачається, що позивач спочатку нараховує відсотки річних на заборгованість за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 за період з 13.11.2018 по 27.11.2018, потім додає до вказаної заборгованості суму заборгованості за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 та продовжує нарахування за період з 28.11.2018 по 01.07.2019.

Однак, господарський суд зазначає, що розмір заборгованості за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018, за вирахуванням 3% відповідно до п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1 та за вирахуванням попередньої оплати у розмірі 5 550 000,00 грн., становить 5 513 452,08 грн., що більшим аніж сума, на яку здійснює нарахування позивач (5 493 219,02 грн.).

Також позивач здійснює своє нарахування з 13.11.2018, в той час коли початковою датою періоду нарахування за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 є 10.11.2018.

Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення 3% річних в заявленому позивачем розмірі та за заявлений ним період.

Щодо нарахованого розміру інфляційних втрат.

Позивач нараховує інфляційні втрати за загальний період з листопада 2018 року по травень 2019 року.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (абз. 3 п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013р.).

Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 24.04.2019 по справі №910/5625/18 сказав наступне.

«Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

…в розрахунок інфляційних втрат не може включатися заборгованість менше місяця.»

Як вказано вище, відповідач повинен був сплатити за виконані роботи:

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за вересень 2018 року від 28.09.2018 у строк до 09.11.2018 включно;

- за Актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за жовтень 2018 року від 16.10.2018 у строк до 27.11.2018 включно.

Таким чином, період нарахування інфляційних втрат: грудень 2018 року - квітень 2019 року.

Інфляційні втрати за загальний період з грудня 2018 року по квітень 2019 року включно дорівнюють 263 375,64 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 7 553 695,86 грн., з яких: 6 167 654,48 грн. - основний борг, 1 006 396,29грн. - пеня, 116 269,45 грн. - 3% річних, 263 375,64 грн. - інфляційні втрати.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становить 1 921,00 грн.

При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 126 507,00 грн. згідно з платіжними дорученнями № 143 від 08.05.2019 на суму 125 100,30 грн. та № 145 від 08.05.2019 на суму 1 406,70 грн.

В подальшому позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 7 743 315,74 грн., з яких: 6 167 654,48 грн. - основний борг, 1 101 559,99грн.- пеня, 116 269,45 грн. - 3% річних, 357 831,82 грн. - інфляційні втрати.

Отже, за подання до суду даного позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 116 149,74 грн. (7 743 315,74 грн. х 1,5 %)

Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 10 357,26 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що надмірно сплачений судовий збір в розмірі 10 357,26 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України, для чого позивачу необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 2845,67грн. (2,45 %), на відповідача - 113 364,07грн. (97,55 %).

29.07.2019 позивач подав до суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якому просить стягнути з відповідача 60 000,00грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, відповідачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №17/04 від 17.04.2019, рахунок №1 від 20.06.2019 на суму 60 000,00грн., угоду до договір про надання правничої допомоги №17/04 від 17.04.2019 про встановлення вартості послуг від 17.04.2019, акт №1 прийому-передачі наданих послуг від 26.07.2019 до договір про надання правничої допомоги №17/04 від 17.04.2019 на загальну суму 60 000,00грн., платіжне доручення №271 від 18.07.2019 про сплату 52000,00грн. з призначенням платежу «оплата згідно до договору №17/04 від 17.04.2019 (рах.№1 від 20.06.2019р.)», платіжне доручення №278 від 18.07.2019 про сплату 8000,00грн. з призначенням платежу «оплата згідно до договору №17/04 від 17.04.2019 (рах.№1 від 20.06.2019р.)».

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 1470,00грн. (2,45%), на відповідача - 58530,00грн. (97,55%).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромережі" (51250, Дніпропетровська область, смт. Губиниха, вул. Першотравнева, буд. 11, ідентифікаційний код 37213375) на користь Приватного підприємства "Дніпромонтаж" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, буд. 59 А, офіс 311, ідентифікаційний код 34735493) 7 553 695,86 грн., з яких: 6 167 654,48 грн. - основний борг, 1 006 396,29грн. - пеня, 116 269,45 грн. - 3% річних, 263 375,64 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 113 304,70 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 58 530,00грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва