У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

30 липня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/465/19

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури,

вул. Шевченка,1, м. Чернігів, 14000

в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради,

вул. Мстиславська, 8, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Автомобільної школи Чернігівської обласної організації

Всеукраїнської спілки автомобілістів,

провулок Коцюбинського, буд. 4/5, м. Чернігів, 14000

про стягнення 96 696, 45 грн

за участю:

представника позивача: Неговської О.М., дов. № 7-1/4 від 03.01.2019,

представника відповідача: Литвиненко А.М. - директор,

прокурора: Бабич Є.А., посв. № 053177 від 27.06.2019.

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Фонду комунального майна Чернігівської міської ради подано позов до Автомобільної школи Чернігівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів про стягнення заборгованості за договором оренди комунального майна у сумі 96 696 грн 45 коп.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди комунального майна №194 від 28.04.2000, укладеного між Фондом комунального майна Чернігівської міської ради та Автомобільною школи Чернігівської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.07.2019 справу № 927/465/19 прийнято до розгляду суддею Ноувен М.П.

Розгляд справи по суті призначено на 30.07.2019 о 12 год.30 хв.

Встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, заперечення на відзив на позов.

У судове засідання 30.07.2019 з`явились повноважні представники сторін та прокурор.

Відповідач у встановлені судом строки відзиву на позов не надав.

Позивачем - Фондом комунального майна Чернігівської міської ради 03.07.2019 подана заява про зміну розміру позовних вимог № 7-4/338 від 02.07.2019 щодо стягнення з відповідача 89 156,78 грн.

Відповідно до поданої заяви, позивач просить стягнути заборгованість по орендній платі частково за лютий 2019 року (15374,78 грн), а також заборгованість з 01.03.2019 по 30.06.2019, що в сумі становить 86 486,24 грн. Крім основної заборгованості позивач просить стягнути пеню в сумі 2670,54 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки заява про зменшення розміру позовних вимог подана позивачем у встановлені законом строки та з врахуванням вимог ч.5 ст. 46 ГПК, суд вважає за можливе прийняти заяву до розгляду.

Справа розглядається з врахуванням поданої заяви.

У судовому засіданні 30.07.2019 позивач повідомив про часткове погашення заборгованості відповідачем, в доказ чого надав копії банківських виписок, які долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості погасити заборгованість по орендній платі.

Представник позивача та прокурор не заперечили проти заявленого представником відповідача клопотання.

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури в обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у суді, а саме Фонду комунального майна Чернігівської міської ради, зазначив, що Фонд комунального майна Чернігівської міської ради (далі - Фонд), відповідно до «Положення про фонд комунального майна Чернігівської міської ради» від 30.11.2016, утворений Чернігівською міською радою і відповідно до чинного законодавства України здійснює реалізацію політики органів місцевого самоврядування м. Чернігова у сфері управління, приватизації, оренди об`єктів, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Чернігова. Одним із завдань Фонду є забезпечення стабільного надходження до міського бюджету коштів за рахунок продажу майна комунальної власності та здачі його в оренду.

Прокурор вказує, що підставою реалізації представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень - Фонду, його бездіяльність з цих питань.

Як вважає прокурор, Фонд має відповідні повноваження для їх захисту, але до суду за їх захистом не звертається. У зв`язку з цим, прокурор відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" звернувся з цим позовом до суду для захисту порушених інтересів держави.

Розглядаючи справу № 927/465/19 суд дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднакового застосування судами ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Так, ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц (провадження № 61-31707св18) про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року.

Необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Верховний Суд обґрунтована формуванням єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявні протилежні за змістом правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду щодо застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019 справу №587/430/16-ц прийнято та призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах "C. G. та інші проти Болгарії" від 24 квітня 2008 року ("C. G. andOthers v. Bulgaria", заява № 1365/07, § 39), "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року ("OleksandrVolkov v. Ukraine", заява № 21722/11, § 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11 листопада 1996 року ("Cantoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32), "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013 року ("Vyerentsov v. Ukraine", заява "№ 20372/11, § 65)).

Також слід зазначити, що суперечливі правові позиції суду порушують ст. 6 Конвенції.

Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини" (заява № 4529/06), передає інформаційний ресурс: UkrainianAspect вказавши на те, що очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи, що Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом на підставі ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та беручи до уваги, що на теперішній час Великою Палатою Верховного Суду не прийнято рішення у справі №587/430/16-ц щодо неоднакового застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", з метою дотримання принципу правової визначеності, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 927/465/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц та опублікування повного тексту постанови.

Керуючись ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

Прийняти заяву Фонду комунального майна Чернігівської міської ради про зміну розміру позовних вимог до розгляду.

Провадження у справі № 927/465/19 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц та опублікування повного тексту постанови.

Зобов`язати учасників справи повідомити суд про результати перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц та надати копію відповідного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.08.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень - http://reyestr.court.gov.ua/

Суддя М.П.Ноувен