ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2019 р. Справа№ 911/2417/14

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Дідиченко М.А.

Ткаченка Б.О.

без виклику та повідомлення учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу), пов`язаних з розглядом апеляційної скарги Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №54727737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.08.2014

у справі № 911/2417/14 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер-Агро»

про стягнення 48 565,32 грн

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.04.2019 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №54727737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.08.2014 року по справі №911/2417/14 задоволено. Визнано за період з 19.09.2017 по 28.03.2019 неправомірною бездіяльність державного виконавця Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні №54727737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.08.2014 по справі №911/2417/14, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій із врахуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та фактичне примусове виконання наказу Господарського суду Київської області від 08.08.2014 по справі №911/2417/14.

Не погодившись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Київський відділ державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14 скасувати та закрити провадження у справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14 залишено без змін. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на Київський відділ державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат, а саме витрат понесених на професійну правничу допомогу. Вказана заява була викладена позивачем у відзиві на апеляційну скаргу. При цьому, заявник вказав, що докази понесених ним витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після прийняття рішення судом апеляційної інстанції, згідно приписів ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

29.07.2019 після винесення Північним апеляційним господарським судом постанови від 25.07.2019 ТОВ «Компанія «Ніко-Та йс» подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та надано суду копію договору №06-05-2019/1 про надання адвокатських послуг від 06.05.2019, копію акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 26.07.2019, оригінал платіжного документу про сплату адвокатських послуг у сумі 4 000,00 грн, копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, копію посвідчення адвоката Грищенко О.М. та копію Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Грищенко О.М.

Розглянувши заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»» про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №911/2417/14 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вказує ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», у зв`язку з розглядом апеляційної скарги Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14, ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, як вказано вище, постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14 залишено без змін та судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладено на Київський відділ державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, то витрати на професійну правничу допомогу покладаються на скаржника.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом з тим, на переконання колегії суддів, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Північний апеляційний господарський суд, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» на професійну правничу допомогу адвоката, зазначає, що надані оригінал платіжного документу від 26.07.2019 про сплату ним 4 000,00 грн, копія договору про надання адвокатських послуг №06-05-2019/1 від 06.05.2019, копія акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 26.07.2019 на суму 4 000,00 грн в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Наведена правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Враховуючи викладене та керуючись ст.123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат (витрат понесених на правничу допомогу) у справі №911/2714/17 задовольнити.

2. Стягнути з Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (36039, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Ватутіна, будинок 29, ідентифікаційний код: 34962532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315, ідентифікаційний код: 38039872) 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2019 у справі №911/2417/14.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Дідиченко

Б.О. Ткаченко