РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 Справа № 910/5718/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька обл., місто Лиман, ВУЛИЦЯ ПРИВОКЗАЛЬНА, будинок 22)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» (03058, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ГОЛЕГО, будинок 5, нежиле приміщення 134) стягнення штрафу у розмірі 199 630 грн. 00 коп.

Представники:

від Позивача: не з`явились;

від Відповідача: Стадніченко В.О. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітал Транс" про стягнення штрафу у розмірі 199 630 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем Статуту залізниць України в частині зазначення маси вантажу під час оформлення перевізних документів, у зв`язку з чим заявлено вимоги про стягнення штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу у розмірі 199 630 грн. 00 коп. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5718/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2019 року.

В судовому засіданні 29.05.2019 року були присутні представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 19.06.2019 року.

03.06.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позов.

19.06.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 19.06.2019 року з`явились представники сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, надано Відповідачу строк до 3 днів з дня отримання відповіді на відзив для надання заперечень; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче судове засідання на 17.07.2019 року.

В судовому засіданні 17.07.2019 року був присутній представник Відповідача. Представник Позивача в судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про відкладення підготовчого судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.08.2019 року.

07.08.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В судовому засіданні 07.08.2019 року був присутній представник відповідача, представник Позивача не з`явився.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 07 серпня 2019 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» за залізничною накладною №35620160 зі станції Буштино Львівської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці здійснено відправлення вагону №60240462, масою вантажу 60 600 кг. (а.с.12)

Відповідно до залізничної накладної №35620160 провізна плата за вагон від станції Буштино Львівської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці становить 39 926 грн. 00 коп.

По шляху проходження по станції Хуст Львівської залізниці проведене контрольне зважування вагону №60240462 шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Акт загальної форми № 148 від 28.10.2018 року. (а.с.13). Згідно з інформацією в Акті, на підставі раніше складеного акту загальної форми № 1782 від 28.10.2018 комісією у складі: агент - Чутора І.І., була проведена перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 86 300кг, що більше документа на 1900 кг.

При надходженні вагону на станцію призначення Сартана Донецької залізниці проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування з розчепленням на 150т вагах станції прибуття (держповірка проведена 07.09.2018 року), під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Комерційний акт №484809/368 від 07.11.2018 року. (а.с.11)

У розділі Д Комерційного акту №484809/368 від 07.11.2018 року зазначено, що по документу значиться БРУТТО не вказано, ТАРА 23 800 кг, НЕТТО 60 600 кг, фактично виявилось БРУТТО 85 500 кг, ТАРА 23 800 кг, НЕТТО 61 700 кг, що більше документа 1100 кг, Вагон зважувався двічі, результат не змінився. По документу лом вид 17, нанесене захисне маркування. Фактичне завантаження до вагону не рівномірне. Вантаж пакетований, маркований, над 1,2 та 6,7 люками зниження завантаження 600-700 мм, над 4,5 люками нижче бортів 200 мм. Поглиблення відсутні, маркування не порушене. Прибув без охорони, у документі охорона не зазначена. Двері люка зачинені. З моменту прибуття та до комерційного перевантаження вантаж знаходився під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь та комерційних агентів ст. Сартана. Комерційне перевантаження проводили вагар та ст.пр. комбінату Азовсталь Адинцова, ОСОБА_8 ст. Сартана ОСОБА_5 та ком/агент ст. Сартана ОСОБА_2 . Завідуючого вантажним двором за штатним розписом не має.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що ним розраховано штраф відповідно до статті 118 Статуту. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» штрафу за неправильне зазначення маси вантажу у розмірі 199 630 грн. 00 коп.

Заперечуючи проти позову, Відповідач зазначає, що маса вантажу була визначена відправником та внесена до залізничної накладної на підставі наданої Позивачем інформації, а представник відповідача в жодному із зважувань участі не брав і не міг визначити іншу кількість вантажу ніж та, яка була отримана від позивача під час зважування. Крім того, комерційний акт не містить підписів всіх уповноважених осіб, як передбачено п. 10 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., зважування взагалі проводилось сторонньою особою, яка не є працівником залізниці, тому комерційний акт є неналежним доказом не вірного зазначення відправником у накладній маси вантажу. Також, копія технічного паспорту ваг містить суперечливу інформацією щодо станції їх розміщення та порядку зважування вантажу, нерозбірливо вказано допустиму похибку під час зважування. Водночас, Відповідач взагалі ставить під сумнів копії наявних в матеріалах справи документів, зважаючи на відсутність дати їх засвідчення та не зазначення Позивачем у позовній заяві про наявність у нього чи інших осіб оригіналів поданих документів

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі даного Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Згідно зі ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пункт 22 Правил видачі вантажів передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Перевірка проміжною станцією маси вантажів у вагонах може здійснюватись нею у будь-який спосіб, передбачений для визначення маси відповідного вантажу.

Стосовно спірного вантажу норми діючого законодавства дозволяють здійснювати перевірку його маси шляхом як зважування, так і умовно.

Однак, саме зважування є більш точним способом визначення маси вантажу (аналогічна правова позиція викладена, зокрема в п.3.18 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Можливість визначення маси певних вантажів умовно не виключає можливість її визначення шляхом зважування. Вантажовідправник у такому разі має можливість обирати той чи інший спосіб визначення маси на власний розсуд. Однак, враховуючи викладені висновки, залізниця, користуючись правом, визначеним ст. 24 Статуту залізниць України під час перевірки на проміжних станціях не позбавлена права обрати для цього зручний для себе та більш точний спосіб.

Як встановлено Судом, 27.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» за залізничною накладною №35620160 зі станції Буштино Львівської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці здійснено відправлення вагону №60240462, масою вантажу 60 600 кг. (а.с.12)

Відповідно до залізничної накладної №35620160 провізна плата за вагон від станції Буштино Львівської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці становить 39 926 грн. 00 коп.

По шляху проходження по станції Хуст Львівської залізниці проведене контрольне зважування вагону №60240462 шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Акт загальної форми № 148 від 28.10.2018 року. (а.с.13). Згідно з інформацією в Акті, на підставі раніше складеного акту загальної форми № 1782 від 28.10.2018 комісією у складі: агент - Чутора І.І., була проведене перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 86 300кг, що більше документа на 1900 кг.

При надходженні вагону на станцію призначення Сартана Донецької залізниці проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування з розчепленням на 150т вагах станції прибуття (держповірка проведена 07.09.2018 року), під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Комерційний акт №484809/368 від 07.11.2018 року. (а.с.11)

У розділі Д Комерційного акту №484809/368 від 07.11.2018 року зазначено, що по документу значиться БРУТТО не вказано, ТАРА 23 800 кг, НЕТТО 60 600 кг, фактично з`ясувалось БРУТТО 85 500 кг, ТАРА 23 800 кг, НЕТТО 61 700 кг, що більше документа 1100 кг, Вагон зважувався двічі, результат не змінився. По документу лом вид 17, нанесене захисне маркування. Фактичне завантаження до вагону не рівномірне. Вантаж пакетований, маркований, над 1,2 та 6,7 люками зниження завантаження 600-700 мм, над 4,5 люками нижче бортів 200 мм. Поглиблення відсутні, маркування не порушене. Прибув без охорони, у документі охорона не зазначена. Двері люка зачинені. З моменту прибуття та до комерційного перевантаження вантаж знаходився під охороною служби безпеки комбінату Азовсталь та комерційних агентів ст. Сартана. Комерційне перевантаження проводили вагар та ст.пр. комбінату Азовсталь Адинцова, ОСОБА_8 ст. Сартана ОСОБА_5 та ком/агент ст. Сартана ОСОБА_3 Зав вантажним двором за штатним розписом не має.

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси".

При цьому правильність вказаних у накладній відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Таким чином, масу вантажу визначає вантажовідправник, який несе відповідальність за достовірність внесених до залізничної накладної відомостей.

Отже, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість, до укладання договору перевезення, перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ.

Судом встановлено, що залізнична накладна №3562016 (графа 55) містить підтвердження правильності внесених відомостей, шляхом проставлення 26.10.2018 року електронного цифрового підпису представником Відправника - Начальником залізничного відділу ОСОБА_4 .

Крім того, Суд зауважує, що в залізничній накладній №3562016 (графа 24) маса вантажу, зазначена відправником - 60 600 кг, вказаний спосіб визначення маси (графа 26) - На вагонних вагах, при цьому, в накладній не міститься інформації щодо визначення залізницею маси вантажу (графа 25).

Водночас, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій телеграм № 30 від 11.06.2019 р. Львівської залізниці та № 33 від 10.06.2019 року станції Бурштино, отриманих на запит Позивача, залізничні ваги на станції Бурштино відсутні, зважування вантажу проводилось на автомобільних вагах клієнта ТОВ «Рішех-Унгвар» заводський дозвіл від 31.05.2018 року № НР-ТМ-13/1237 з контрольним зважуванням по станції Хуст.

Зважаючи, що матеріалами справи підтверджується направлення Позивачем запиту засобами поштового зв`язку, отримані Позивачем телеграми оформлені згідно з вимогами Інструкції з оброблення телеграм операторами, провайдерами телекомунікацій, затвердженої Наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 22.04.2014 № 195, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2014 р. за № 515/25292 (а.с. 69-71), Відповідачем не надано Суду доказів на спростування вказаної в телеграмах інформації, Суд вважає за доцільне прийняти вказані телеграми як доказ, та приймає до уваги зазначену в них інформацію щодо відсутності залізничних ваг.

Враховуючи, що наведеними вище положеннями Правил оформлення перевізних документів саме на Відправника покладається обов`язок перевірки та відповідальність за правильність заповнення накладної на перевезення, разом з тим, Відповідач вносячи в залізничну накладну дані не пересвідчився в їх достовірності, зокрема щодо наявності залізничних ваг по станції Бурштино, Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що маса вантажу була визначена відправником та внесена до залізничної накладної на підставі наданої Позивачем інформації, а представник відповідача в жодному із зважувань участі не брав і не міг визначити іншу кількість вантажу ніж та, яка була отримана від позивача під час зважування.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як вбачається з Розділу «Д» Комерційного акту №484809/368 від 07.11.2018 року, останній підписаний ДС ОСОБА_5 , агент ком ОСОБА_6 , агент ком ОСОБА_2 , інженер ОСОБА_7 , а також міститься відмітка, що зав. вантажним двором за штатним розкладом немає.

Суд зазначає, що Розпорядженням №136 від 29.12.2017 року, виданим начальником станції Сартана, призначені відповідальні особи, уповноважені на підписання комерційних актів, складених на станції, а саме: заступник начальника станції, агент комерційний з розшуку вантажу та багажу, змінний агент комерційний, інженер станції.(а.с 19)

Приймаючи до уваги, що комерційний акт підписано трьома працівниками залізниці, то він вважається таким, що складено з дотриманням вимог чинного законодавства України, а тому Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача в цій частині.

По шляху проходження по станції Хуст Львівської залізниці проведене контрольне зважування вагону №60240462 шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Акт загальної форми № 148 від 28.10.2018 року. (а.с.13). Згідно з інформацією в Акті, на підставі раніше складеного акту загальної форми № 1782 від 28.10.2018 комісією у складі: агент - Чутора І.І., була проведене перевірка маси вантажу у вагоні. Фактична маса брутто вагона склала 86 300кг, що більше документа на 1900 кг.

Таким чином, станцією Хуст Львівської залізниці також підтверджено факт неправильно зазначеної маси вантажу у залізничній накладній, про що складено акт загальної форми.

Водночас, Суд вважає, що розбіжності у масі вантажу в Акті загальної форми № 148 від 28.10.2018 року та Комерційному акті №484809/368 від 07.11.2018 року, не мають суттєвого значення для вирішення даного спору, оскільки підставою для накладення штрафу є невідповідність маси вантажу проти зазначених даних у накладній.

Крім того, станція Хуст Львівської залізниці є проміжною, фактично транзитною станцією, яка здійснювала контрольне переважування, а не приймала вантаж до перевезення або здійснювала видачу вантажу на станції призначення. Технічний паспорт вагонних ваг станції Хуст Львівської залізниці не є предметом дослідження у даній справі, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо виробника, дати випуску, проведення Державної реєстрації як засобу вимірювальної техніки; відповідності ГОСТ, проведення повірок, місця знаходження, справності, допустимих погрішностей при зважуванні тощо.

Отже, Суд зазначає, що комерційний акт №484809/368 від 07.11.2018 року, яким засвідчено невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній, є складеним у відповідності до вимог пред`явлених до його складання Правилами складання актів, а тому в даному випадку є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р., якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України.

Згідно з пунктом 6.1. Роз`яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" № 04-5/601 від 29.05.2002 року, стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Пунктом 6.2. Роз`яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" № 04-5/601 від 29.05.2002 року роз`яснено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 31 Статуту передбачено, що придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником.

Виходячи із наведеного, відправник зобов`язаний визначити не технічний стан вагону, а його придатність у комерційному відношенні для перевезення конкретного вантажу у комерційному відношенні.

Необхідно врахувати, що статтею 32 Статуту передбачено обов`язок відправника підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з урахуванням Технічних умов.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до п. 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542, з метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Конструкція відповідних пристроїв і установок, порядок ущільнення вантажів, застосування захисної плівки (емульсії), кріплення та маркування, що забезпечують збереження і свідчать про відсутність втрати вантажу при перевезенні, визначається інструкцією, яка розробляється і затверджується відправником та узгоджується із залізницею в частині, що стосується забезпечення збереженості вантажу і вагонів від пошкодження. (п.7 Правил).

Відповідно до залізничної накладної № 35620160 зі станції Буштино Львівської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці здійснено відправлення вагону №60240462, масою вантажу 60 600 кг, відправник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс», а тому саме на Відповідача покладається відповідальність за неправильно зазначені у накладній маси вантажу відповідно до статті 122 Статуту.

Крім того, ст. 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

В свою чергу, в матеріалах даної справи наявний технічний паспорт засобу вимірювальної техніки (звіт) №1 на станції Сартана (а.с.17), а також виписка з журналу зважування від 17.09.2018 року (а.с.18), з яких вбачається проведення повірки 07.09.2018 року.

Технічний паспорт № 1 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) вагонної ваги на станції Сартана Донецької залізниці, власником якої є «ПрАТ МК «Азовсталь», Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 981 чинне до вересня 2017 р., із змісту якого вбачається, що ваги, на яких Залізниця проводила переважування вантажу у вагоні №60659323, вагонні тензометричні, 50-1-50, Зав. № 1416, виробник ПП «МІКА», м. Дніпропетровськ, власник: ПрАТ «МК «Азовсталь» результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92, характеристика (клас точності, похибки, діапазон вимірювання) - середній клас; НГЗ=150т; НмГЗ=1 т.; d=е=50 кг. Свідоцтво видане 09.09.2016 р. З паспорта на засіб вимірювання техніки (СИТ) вбачається, що вага вагонна електронна-тензометрична, завод виробник: ПП ВК «МІКА», м. Дніпропетровськ, заводський № 1416, інвентарний № 95, рік випуску 2000, клас Е=0,05 т. Допустима погрішність: від 1 т. до 25 т. плюс/ мінус 50 кг; від 25 т. до 100 т. плюс/мінус 100 кг., від 100 т. до 150 т. плюс/мінус 150 кг. Межі вимірювання НмПВ=1,0 т. НВП = 150,0 т., ціна поділу шкали d=0,05 т.; місце знаходження: ст. Сортувальна, повірку проведено: 30.08.10 № свідоцтва 794; 30.08.11 № св-ва 814; 29.08.12 № св-ва 725; 28.08.13 р. № св-ва 839; 27.08.14 № св-ва 1019; 29.09.15 № св-ва 1036, 09.09.16 № св-ва 981. Методика повірки ГОСТ 29329-92; ГОСТ 8453-82, дата складання паспорту 30.08.2010 р., де зазначено інші властивості цієї ваги та повірки та, що вага справна.

Відповідно до частини 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що рішенням Господарського суду Львівської області від 22.02.2018 у справі №914/2339/17, залишеним без змін постановою Апеляційного господарського суду Львівської області від 17.09.2018 року та постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 05.02.2019 року, досліджено властивості засобу вимірювальної техніки - вагонної ваги на станції Сартана Донецької залізниці, яким здійснювалось вимірювання вантажу, встановлено інформацію щодо його місця розташування, відповідність вимірювальної техніки вимогам ГОСТ 29329-92, характеристику (клас точності, похибки, діапазон вимірювання). Тому Суд не приймає до уваги твердження Відповідача про те, що вказана у технічному паспорті інформація є суперечливою та не дозволяє встановити достовірність даних вимірювальної техніки, оскільки вказане спростовується вищенаведеними та оціненими Судом доказами.

З огляду на все вищевикладене, Суд вважає, що Позивачем доведено, а Відповідачем в свою чергу не спростовано, обставин невірності зазначення відповідачем маси вантажу у перевізному документі.

Доводи Відповідача про те, що наявні в матеріалах документи не можуть вважатися належними доказами зважаючи на відсутність дати їх засвідчення та не зазначення Позивачем у позовній заяві про наявність у нього чи інших осіб оригіналів поданих документів, не приймаються Судом до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи докази, не викликають сумніву у їх достовірності, а Відповідачем не вказано, які саме копії документів, не відповідають, - на його думку, - оригіналові (оригіналам) цих документів, і в чому конкретно така невідповідність полягає.

Стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту, яка передбачає, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Отже, сума штрафу визначена у п`ятикратному розмірі до вартості провізної плати, що дорівнює 500% цієї вартості. При цьому, статут не містить приписів стосовно того, що є базою нарахування штрафу, зокрема, вартість провізної плати всього вагону чи вартість провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу, виявленої залізницею при перевірці.

Водночас, зміст загального поняття штрафу наведено у ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Тобто, за загальним правилом штраф обраховується не з загальної вартості послуг (робіт, товарів), а з вартості послуг (робіт, товарів), які виконані з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). І відповідно, зважаючи на те, що інше прямо не передбачено Статутом, штраф за неправильно зазначену у накладній масу має визначатися, виходячи з вартості провізної плати надлишку (недостачі) маси вантажу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24 травня 2017 року у справі №904/10497/16.

Наведена позиція була підтримана Верховним Судом України, який ухвалою від 05.09.2017 відмовив у допуску справи до свого провадження, відхиливши обґрунтування заявника щодо наявності на даний час неоднакового застосування касаційним судом тих же норм матеріального права.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу на підставі статей 118, 122 Статуту у розмірі 199 630 грн. 00 коп. (39 936 грн. 00 коп. х 5), прийшов висновку про його обґрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, Судом встановлено, що за залізничною накладною вантажовідправником є саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс»; а також факт допущеного Відповідачем порушення щодо неправильного зазначення у накладній маси вантажу підтверджується складеним залізницею час перевірки на станції призначення комерційним актом, а тому саме на Відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 118 Статуту залізниць України.

За таких підстав, Суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» про стягнення штрафу у розмірі 199 630 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мітал Транс» (03058, м.Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ГОЛЕГО, будинок 5, нежиле приміщення 134, Ідентифікаційний код юридичної особи 40332541) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5, Ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, Донецька обл., місто Лиман, ВУЛИЦЯ ПРИВОКЗАЛЬНА, будинок 22, Ідентифікаційний код юридичної особи 40150216) штраф у розмірі 199 630 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот тридцять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2 994 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 45 (сорок п`ять) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 09 серпня 2019 року

Суддя О.В. Чинчин