СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2019 р. Справа № 905/662/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Барбашова С.В. , суддя Чернота Л.Ф.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1930) на рішення господарського суду Донецької області від 03.06.2019 (суддя Зекунов Е.В., повний текст складено 07.06.2019) у справі №905/662/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ

до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області

про стягнення 224 919,38 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м.Київ звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області про стягнення інфляційних втрат за період з червня 2018 по листопад 2018 у розмірі 167577,09 грн. та трьох відсотків річних за період з 01.06.2018 по 28.11.2018 у розмірі 57342,29 грн., нарахованих на основний борг за договором від 16.04.2013 № 2-19 грн. Загалом заявлено до стягнення 224919,38 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.06.2019 у справі №905/662/19 позов задоволено.

Рішення мотивоване, зокрема тим, що позивачем правомірно на підставі ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України нараховано до стягнення на основний борг за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-19 від 16.04. 2013 (який стягнуто рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017 у справі №905/3238/16 і яке виконане лише 29.11.2018 р.) інфляційні втрати за період простроченння з червня 2018 по листопад 2018 у розмірі 167577,09 грн. та 3% річних за період прострочення з 01.06.2018 по 28.11.2018 у розмірі 57342,29 грн. Суд першої інстанції послався на те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Рішеннями господарського суду у інших справах стягнуто з відповідача нараховані на основний борг 3% річних та інфляційні. Стягнення здійснено за інші періоди прострочення, ніж у цій справі.

Господарський суд першої інстанції відхилив посилання відповідача на необхідність зупинення провадження у справі до вирішення питань кримінально - правового характеру, пов`язаних з протиправною діяльністю ТОВ «Ялта град строй», пославшись на відсутність передбачених статтею 227 ГПК підстав для цього з огляду на достатність зібраних у цій справі доказів.

Також місцевий господарський суд відхилив заяву відповідача про застосування позовної давності, пославшись на те, що позовні вимоги заявлено в межах встановленої позовної давності та зазначив - якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та прийняти нове, яким зупинити провадження у справі №905/662/19 до набрання законної сили судовим рішенням за кримінальним провадженням 0000435, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110-2 та ч.2 ст.204 Кримінального кодексу України відносно ТОВ «Ялта Град Строй» .

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається, зокрема, на те, що господарський суд першої інстанції не надав мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному відповідачем щодо відсутності підстав для задоволення позову, безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення питань кримінально - правового характеру, пов`язаних з протиправною діяльністю ТОВ «Ялта град строй» та притягненням винних осіб до відповідальності або ж до вирішення питання про закриття кримінального провадження відповідно до положень чинного кримінального процесуального законодавства. Наведене, на думку апелянта, може призевсти до негативних наслідків у вигляді стягнення з відповідача за судовим рішенням грошових коштів, які можуть бути направлені на неправомірні цілі, зазначені у клопотанні слідчого СБУ та які досліджені і встановлені в ухвалі слідчого судді від 11.07.2008 у кримінальній справі №761/25279/18 (провадження № 1-кс/ 761/25279/18).

Відповідач в судове засідання 01.08.2019 не з`явився.

Відповідач надіслав суду клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника, який не може з`явитися в судове засідання з огляду на участь в іншому судовому процесі.

Позивач в судове засідання 01.08.2019 також не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, належним чином повідомлено сторін про час та місце розгляду справи, надано додатковий час для явки представників в судове засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та відповідача..

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

16.04.2013 між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» (учасник) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-19, за умовами якого учасник зобов`язався протягом 2013-2014 років виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги Красний Лиман - Артемівськ - Горлівка, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п.3.1. договору його ціна становить 11 083 996,15грн., у тому числі, ПДВ 20% 1 847 332,69 грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2).

Відповідно до п.4.2. договору, до акта приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф.КБ-3).

Згідно з п.5.1. договору, строк надання послуг - до 31.12.2014 року.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017 у справі №905/3238/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» задоволені повністю. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» заборгованість за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-19 від 16.04.2013 року в сумі 3 854 500,11 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 57 817,50 грн. Зазначене рішення набрало законної сили.

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.11.2017 у справі №905/2190/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» задоволені частково. Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» три відсотки річних у розмірі 345 004,16 грн. за період з 21.09.2014 по 14.09.2017, інфляційних втрат у розмірі 3 353 754,98 грн. за період з 01.10.2014 по 31.08.2017 та витрати зі сплати судового збору у сумі 55 481,39 грн. Зазначене рішення набрало законної сили.

Крім того, рішенням господарського суду Донецької області від 13.12.2018 у справі №905/1615/18 задоволено позовні вимоги ТОВ "Ялта град строй" та стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта Град Строй інфляційні витрати в розмірі 377 347,85 грн. за період з вересня 2017 року по травень 2018 року, 3% річних в розмірі 82 053,33 грн. за період з 15.09.2017 р. по 31.05.2018 р., а також, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 891,03 грн.

Зазначеними рішеннями встановлені факти виконання позивачем робіт за договором відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. від 30.12.2013р. на загальну суму 3 919 226 грн. 52 коп. , настання строку їх оплати та відсутність оплат відповідачем зазначених робіт протягом спірних у відповідних справах періодів, у зв`язку з чим суди стягнули за відповідні періоди прострочення нараховані на зазначену суму основного боргу 3% та інфляційні.

Господарський суд першої інстанції правомірно зазначив, що вказані вище обставини були встановлені рішеннями судів та відповідно до ч.4. ст. 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню при розгляді цієї справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2018 Службою автомобільних доріг у Донецькій області сплачено основний борг в розмірі 3 854 500,11 грн. та судовий збір у сумі 57 817,50 грн. на користь ТОВ "Ялта Град Строй", що підтверджується банківською випискою АТ «Приватбанк» (а.с.60 ).

Отже, рішення суду від 24.01.2017 у справі №905/3238/16 виконано відповідачем лише 29.11.2018.

У зв`язку з тим, що зобов`язання за договором виконано відповідачем лише 29.11.2018, у квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" знову звернулось до господарського суду Донецької області з позовом у цій справі до Служби автомобільних доріг у Донецькій області про стягнення нарахованих на основний борг інфляційних втрат та річних за інші періоди прострочення, ніж ті, за які вже стягнуті інфляційні та 3% річних за вказаними вище рішеннями судів.

У цій справі позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за період з червня 2018 по листопад 2018 в сумі 167 577,09 грн., три відсотки річних за період з 01.06.2018 по 28.11.2018 в сумі 57 342,29 грн., нарахованих на суму основного боргу у розмірі 3 854 500,11 грн.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства…

Відповідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначених норм, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Таким чином, саме лише прийняття господарським судом Донецької області рішення від 24.01.2017 у справі №905/3238/16 про стягнення з відповідача основного боргу за договором у період, коли таке рішення не виконано боржником-відповідачем, не припиняє відповідного грошового зобов`язання і не звільняє від відповідальності за його невиконання у відповідний період та не позбавляє кредитора-позивача на отримання передбачених ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум 3% річних та інфляційних втрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати виконаних робіт за договором №2-19 від 16.04.2013. Сума боргу відповідача, відповідно до актів виконаних робіт за грудень 2013 від 30.12.2013 р. складає 3854500,11 грн.

Вказані обставини встановлені рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017 у справі №905/3238/16 та є преюдиціальними у цій справі, відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України.

Зобов`язання з оплати виконано відповідачем 29.11.2018.

На вказану суму основного боргу позивач правомірно нарахував до стягнення інфляційні втрати за період з червня 2018 по листопад 2018 у розмірі 167577,09 грн. та 3% річних за період з 01.06.2018 по 28.11.2018 у розмірі 57342,29 грн. на підставі ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

При цьому, позивачем враховано, що рішеннями господарського суду Донецької області від 27.11.2017 у справі №905/2190/17 та від 13.12.2018 у справі №905/1615/18 з відповідача стягнуто інфляційні втрати та 3% річних за інші періоди і при розрахунку ціни цього позову позивачем ці періоди не включно до розрахунку ціни позову.

Відповідач в обгрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що він як неприбуткова організація, що фінансується з державного бюджету відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 не приймає прямо участі у виконанні виконавчих документів за рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017 у справі №905/3238/16, а вчинення відповідних дій відноситься виключно до повноважень органів Казначейства та стягувачів.

Вказані доводи відповідача є безпідставними, оскільки обставини, на які він посилається, чинним законодавством не передбачено в якості підстав припинення чи зміни грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник несе відповідальність за невиконання грошового зобов`язання, а тому наведені відповідачем обставини не впливають на правомірність нарахування спірних сум інфляційних та 3% річних.

Господарський суд першої інстанції правомірно відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, зважаючи на те, що обставини, на які посилається відповідач в його обгрунтуванння не передбачено чинним законодавством в якості підстав для зупинення провадження у справі.

Скаржник в апеляційній скарзі не навів, яку норму процесуального права порушено судом внаслідок відхилення зазначеного клопотання. Порушення, про які зазначає відповідач, відсутні.

У відзиві на позовну заяву (№01.3-870 від 02.05.2019) відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив посилаючись на існування кримінального провадження №0000435, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 110-2 та ч.2 ст. 204 КК України у відношенні посадових осіб позивача, у зв`язку з чим ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва накладено арешт на рахунок НОМЕР_1 позивача, відкритий в Краматорській філії ПАТ КБ «Приватбанк» . Оскільки позивач у своїх майнових вимогах просив суд стягнути з відповідача заборгованість саме на рахунок, арешт з якого не знято, відповідач просив суд зупинити провадження у справі до вирішення іншої справи, яка перебуває у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що на теперішній час існує кримінальне провадження №0000435, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.110-2 та ч.2 ст.204 КК України.

Вказане підтверджується витягами з ЄРСР, відповідно до яких слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва Антонюк М.С. 11.07.2018 накладено арешти на рахунки ТОВ «Ялта град строй», відкриті у ПАТ КБ «Приватбанк» та ПАТ ПУМБ.

У прохальній частині позовної заяві позивач, при зазначенні своїх майнових вимог, просить суд стягнути зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області ... на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» спірні суми на р/р НОМЕР_1 в Краматорській філії ПАТ КБ Приватбанк , МФО 335548).

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.07.2018 (справа №761/25729/18, провадження №1- кс/761/17382/2018) накладено арешт на майно ТОВ «Ялта град строй», а саме на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Краматорській філії ПАТ КБ Приватбанк. Також зупинено видаткові операції з грошовими коштами та іншими цінностями, що надходять та знаходяться на цьому рахунку.

На теперішній час арешт з розрахункового рахунку НОМЕР_1 в Краматорській філії ПАТ КБ Приватбанк, МФО 335548 - не знято, досудове розслідування триває.

Зважаючи на вказані обставини, відповідач вважає що існує необхідність зупинення провадження у справі до вирішення питань кримінально - правового характеру, пов`язаних з протиправною діяльністю ТОВ «Ялта град строй» та притягненням винних осіб до відповідальності. Або ж до вирішення питання про закриття кримінального провадження відповідно до положень чинного кримінального процесуального законодавства (ст.284 КПК України).

За доводами відповідача, арешт коштів на розрахунковому рахунку ТОВ «Ялта град строй» заважає Службі автомобільних доріг у Донецькій області виконати свої грошові зобов`язання за договором №2-19 від 16.04.2013 та перерахувати ТОВ «Ялта град строй» стягнуті кошти за рішеннями господарського суду Донецької області.

Зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 11.07.2018 у справі №761/25729/18 вбачається, що на грошові кошти у безготівковій формі в межах суми 9 927 257,14 грн., які знаходяться на банківському рахунку ТОВ «Ялта град строй» № НОМЕР_1 відкритому у Краматорській філії ПАТ КБ Приватбанк , накладено арешт.

Зупинено видаткові операції з грошовими коштами та іншими цінностями, що вже знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_2 межах суми 9 927 257,14 грн., за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, видатків по заробітній платі та з можливістю зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять.

Як правомірно зазначив господарський суд першої інстанції, оскільки за змістом наведеної ухвали слідчого вбачається можливість зарахування на зазначений рахунок коштів, що надходять, доводи відповідача про неможливість виконання грошових зобов`язань за договором № 2-19 від 16.04.2013 у зв`язку з арештом коштів на розрахунковому рахунку ТОВ «Ялта град строй» є помилковими та такими, що не ґрунтуються на нормах права.

Пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку … кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зібрані у цій справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Питання, які вирішуються в межах наведеного кримінального провадження не стосуються предмета доказування у цій справі, а отже, клопотання Служби автомобільних доріг у Донецькій області про зупинення провадження у цій справі задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим.

Припущення відповідача в апеляційній скарзі щодо можливого направлення грошових коштів на неправомірні цілі не свідчить про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі.

Таке припущення є безпідставним, враховуючи, що кошти будуть перераховані на банківський рахунок, грошові кошти на якому, знаходяться під арештом.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності, оскільки акти виконаних робіт, що були складені в рамках договору №2-19 від 16.04.2013 були підписані 30.12.2013. Відповідач вважає, що оскільки з моменту виконання основної вимоги сплинуло п`ять з половиною років, є підстави для застосування наслідків спливу позовної давності до додаткових вимог позивача - стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача, з огляду на наступне.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Неналежне виконання грошових зобов`язань замовником стало підставою для звернення підрядника у листопаді 2016 року з позовом про стягнення з відповідача вартості виконаних робіт у розмірі 3 854 500,11 грн., узгоджених сторонами в актах виконаних робіт від 30.12.2013.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2017 по справі №905/3238/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» задоволені повністю. Вирішено стягнути з Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» заборгованість за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-19 від 16.04.2013 року в сумі 3 854500, 11 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 57 817 грн. 50 коп. Зазначене рішення набрало законної сили.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-19 від 16.04.2013 та правові наслідки за порушення грошового зобов`язання, встановлені рішеннями господарського суду і не підлягають доведенню.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-19 від 16.04.2013 борг в сумі 3854500,11 грн. погашений лише 29.11.2019.

У квітні 2019 року ТОВ "Ялта Град Строй" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Служби автомобільних доріг у Донецькій області про стягнення інфляційних витрат за період з червня 2018 по листопад 2018 в сумі 167 577 грн. 09 коп., три відсотки річних за період з 01.06.2018 по 28.11.2018 в сумі 57 342 грн. 29 коп., нарахованих на суму основного боргу у розмірі 3854500,11 грн.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення, наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

З огляду на вищевикладене вимоги ТОВ "Ялта Град Строй" про стягнення зі Служби автомобільних доріг суми основного боргу 3854500,11 грн. за договором №2-19 від 16.04.2013 заявлені в межах позовної давності, що підтверджується судовим рішенням у справі №905/3238/16.

В той же час, рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2017 у справі №905/3238/16 в частині стягнення суми основного боргу виконане лише 29.11.2018, отже відповідач вважається таким, що прострочив виконання відповідних грошових зобов`язань у розумінні ч. 1 ст. 612 Господарського кодексу України.

Таким чином, заява відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки є такою, що не ґрунтується на нормах права.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків господарського суду Донецької області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 03.06.2019 року у справі №905/662/19 - без змін.

З урахуванням приписів статті 129 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.270, п.1 ч.1 ст. 275, ст.ст.276, 282, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.06.2019 у справі №905/662/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.08.2019р.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя С.В. Барбашова

Суддя Л.Ф. Чернота