У Х В А Л А

13.08.2019 м. Київ Справа № 910/10808/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК ІНЖИНІРИНГ";

до відповідача-1: акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ";

до відповідача-2: акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ГЛОБУС";

про: внесення змін до договорів.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК ІНЖИНІРИНГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (далі - відповідач-1) та акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ГЛОБУС" (далі - відповідач-2) про внесення змін до договорів.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для внесення змін до укладених між сторонами спору договорів, а саме: укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору на поставку товару з супутними послугами від 21.01.2019 № 13/24т-2019 в частині строку поставки товару та укладеного між позивачем та відповідачем-2 договору про надання гарантії від 24.01.2019 № 12414/ЮГ-19 в частині строку дії гарантії, враховуючи істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні таких договорів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10808/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 16.09.2019.

До господарського суду, разом з позовною заявою, надійшла заява позивача про забезпечення позову (далі - Заява).

Вказана заява мотивована наявністю форс-мажорних обставин, які зробили неможливим виконання позивачем зобов`язання за укладеним між останнім та відповідачем-1 договором на поставку товару з супутними послугами від 21.01.2019 № 13/24т-2019, що призвело до звернення відповідача-1 до відповідача-2 із вимогою від 06.08.2019 № 08/2740-7 в якій вказано про порушення такого зобов`язання позивачем та виплату гарантійного внеску в розмірі 800.000,00 грн. Водночас, виконання відповідачем-2 вимоги відповідача-1 від 06.08.2019 № 08/2740-7 призведе до необґрунтованих фінансових втрат позивача, оскільки затримка поставки товару здійснена не з його вини.

Таким чином позивач просить суд задовольнити подану Заяву шляхом заборони відповідачу-2 приймати до виконання вимогу від 06.08.2019 № 08/2740-7 по банківській гарантії від 24.01.2019 № 12414 або іншу вимогу по цій банківській гарантії і здійснювати перерахування коштів за вимогою від 06.08.2019 № 08/2740-7 по банківській гарантії від 24.01.2019 № 12414 або іншій вимозі по цій банківській гарантії на рахунок відповідача-1 або філії останнього.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, здійснивши оцінку наведених ним обґрунтувань та наявних у справі доказів, суд зазначає наступне.

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем-1, як покупцем, укладено договір на поставку товару з супутними послугами від 21.01.2019 № 13/24т-2019 (далі - Договір поставки), відповідно до предмету якого відповідач-1 закуповує у позивача обладнання для лабораторії тампонажних розчинів та отримує від позивача послуги по встановленню, підключенню, пусконалагоджувальним роботам лабораторного обладнання, навчанню персоналу відповідача-1 роботі на обладнанні. Загальна вартість товару та послуг становить 16.000.000,00 грн.

Пунктом 10.2 Договору поставки визначено, що виконання позивачем зобов`язань за договором забезпечується одним з наведених у договорі способів, зокрема, банківською гарантією на суму менше 5 % загальної вартості договору.

Так, між позивачем та відповідачем-2 укладено договір про надання гарантії від 24.01.2019 № 12414/ЮГ-19 (далі - Договір гарантії), відповідно до якого, зокрема, сума гарантії становить - 800.000,00 грн., строк дії гарантії - 26.08.2019 включно.

Положеннями пункту 1.3 Договору гарантії передбачено, що гарантія є безумовною, безвідкличною та набуває чинності з моменту розміщення грошового покриття принципалом в розмірі гарантійної суми на рахунку № НОМЕР_1 в Банку-Гаранта протягом 5 робочих днів.

Пунктами 3, 4 специфікації за Договором поставки, зокрема, визначено, що товар поставляється протягом 180 календарних днів після укладення договору. Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Позивач вказує, що сторони у листуванні визначили, що наступна партія товару поставляється після оплати попередньо відвантаженої партії, оскільки несвоєчасна оплата товару відповідачем-1 призводить до затримок у розрахунках між позивачем і виробниками обладнання. Водночас, протягом тривалого часу відповідач-1 неодноразово затримував оплату обладнання у зв`язку з чим відбувалися затримки поставок наступних партій обладнання.

Так позивач, зокрема, у листі від 03.07.2019 № 0203 повідомив відповідача-1 про те, що затримка виконання Договору поставки відбулася з причини неналежного виконання відповідачем-1 пункту 6.1.1 та пункту 4 специфікації № 1 Договору поставки. У листі також зазначено, що згідно з ст. 616 Цивільного кодексу України та ст.ст. 219, 220 Господарського кодексу України, боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора. Також вказаним листом, враховуючи необхідність ще двох поставок, позивач просив погодити продовження строку поставки обладнання за Договором поставки до 30.09.2019.

Обладнання за Договором поставки є обладнанням різних виробників, а саме, зокрема: частина обладнання (позиції 1 - 9 специфікації № 1) виробляється компанією HULLIBURTON (а саме: підрозділом лабораторного обладнання FANN INSTRUMENTS COMPANY, США), що вказується у п. 6 специфікації № 1).

Так, постачальник обладнання ТОО "ТРИАС ПЕТРОСЕРВИС" (Казахстан) повідомив позивача листами від 12.07.2019 № Т-ГД-11 та від 22.07.2019 № Т-ГД-12 про настання форс-мажорних обставин (стихійне лихо у штаті Луїзіана (США), викликане тропічним ураганом "Баррі", що підтверджується декларацією штату Луїзіана від 10.07.2019 № 111 JBE 2019 про надзвичайний стан, який запроваджено з 10.07.2019 по 08.08.2019, якщо він не буде скасований раніше) у місці перевезення обладнання, яке направлялося в Україну для позивача, а в подальшому повинно було надійти кінцевому покупцю - відповідачу-1. Також у листі Т-ГД-11 повідомлено про перенесення поставки чергової партії товару на невизначений строк, який буде залежати від строків відновлення обладнання, яке постраждало від впливу стихійного лиха.

Положеннями пункту 8.1 Договору поставки, визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна, постанови уряду, НБУ, органів влади тощо).

Так позивач листом від 15.07.2019 № 1607 повідомив філію відповідача-1 про настання наведених вище обставин непереборної сили, що призвело до пошкодження партії обладнання, а також про те, що такі обставини продовжують свою дію. У відповідь на вказаний лист філія відповідача-1 надала відповідь про відсутність компетенції у вирішенні питання про продовження термінів поставки товару та про направлення запиту до відповідача-1 про доцільність укладення додаткової угоди до Договору поставки в частині продовження строків поставки товару.

Проте, відповідач-1 звернувся до відповідача-2 з вимогою від 06.08.2019 № 08/2740-7 в якій вказано про порушення позивачем строку виконання зобов`язання за Договором поставки та виплату гарантійного платежу в сумі 800.000,00 грн.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями частини 2 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

При вирішення питання про забезпечення позову, господарський суд має враховувати наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову. При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Приймаючи до уваги вказані вище обставини суд дійшов висновку, що вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу-2 здійснювати перерахування коштів по банківській гарантії від 24.01.2019 № 12414 є саме тими заходами забезпечення позову, які в розумінні приписів статті 136 Господарського процесуального кодексу України, є ефективними для захисту оспорюваних прав позивача та такими, що відповідають змісту порушеного права останнього, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням, враховуючи те, що предметом розгляду у даній справі є продовження строку виконання відповідачем зобов`язання за Договором поставки та Договором гарантії.

Приписами частини 1 статті 569 Цивільного кодексу України встановлено, що гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

У випадку сплати відповідачем-2 коштів за гарантією, ефективний захист прав позивача на вчинення змін до Договору поставки та Договору гарантії буде неможливим, оскільки саме від цих змін залежить наявність чи відсутність підстав для сплати відповідачем-2 гарантійних сум і у випадку задоволення позову позивач матиме невиправдане фінансове навантаження, яке полягатиме у сплаті гарантійної суми та відсотків за гаратнією.

Водночас, за висновками суду Заява підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині заборони відповідачу-2 здійснювати перерахування коштів по банківській гарантії від 24.01.2019 № 12414, що виключає перерахування коштів за такою гарантією на підставі будь-якої вимоги.

Враховуючи збалансованість інтересів сторін, за висновками суду, вжиття вказаних заходів забезпечення є адекватними, розумними і співмірними заходами до забезпечення позову та відповідають принципу забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також не порушують прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК ІНЖИНІРИНГ" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. З метою забезпечення позову у даній справі: заборонити акціонерному товариству "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ГЛОБУС" (04073, м.Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 19/5, ідентифікаційний код: 35591059) здійснювати перерахування коштів по банківській гарантії від 24.01.2019 № 12414.

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕК ІНЖИНІРИНГ" (02140, м.Київ, ВУЛ. ЛАРИСИ РУДЕНКО, будинок 6-А, ідентифікаційний код: 32767776);

Боржник: акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ГЛОБУС" (04073, м.Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 19/5, ідентифікаційний код: 35591059).

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" дана ухвала є виконавчим документом.

Дана ухвала дійсна для пред`явлення до виконання до 13.08.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац