УХВАЛА

08 серпня 2019 року Справа №913/261/19

Провадження №16/913/261/19

За позовом фізичної особи-підприємця Суткового Андрія Миколайовича, с.Устинівка Попаснянського району Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ Солар", м.Рубіжне Луганської області

про стягнення 142709,28 грн,

Суддя Шеліхіна Р.М. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ Солар" від 31.07.2019 №б/н про компенсацію фактично понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача

без виклику учасників справи,

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу у сумі 141350 грн та 3% річних у сумі 1359,28 грн за період з 11.01.2019 по 07.05.2019 на підставі договору про надання правової допомоги від 03.01.2019 №1/03/19.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 29.07.2019 провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ Солар" через канцелярію суду надійшла заява від 31.07.2019 № б/н про компенсацію фактично понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Відповідач просить суд встановити додатковий строк для приєднання доказів в підтвердження обставин, зазначених у відзиві від 27.06.2019, з приводу понесення відповідачем судових витрат, пов`язаних із справою №913/261/19, визнавши поважними причини їх неподання, та приєднати до матеріалів справи докази фактичного понесення відповідачем необхідних судових витрат розміром 128365,65грн., які підлягають компенсації:

-на професійну правову (правничу) допомогу - у розмірі 4300 євро, в еквіваленті 123504,74 грн;

-на поштові відправлення, проїзд і відрядження представника відповідача у судові засідання - у розмірі 171,56 євро, в еквіваленті 4861, 74 грн.

Відповідач просить постановити рішення суду, яким стягнути з позивача на користь відповідача фактично понесені відповідачем витрати у сумі 128365,85 грн.

До заяви відповідач додає:

-договір про надання правової допомоги від 03.06.2019, який не було додано під час розгляду справи - в період з 27 травня 2019 року (день порушення провадження у справі) до 27 липня 2019 року (день закриття провадження у справі);

-акти приймання-передачі юридичних послуг: від 03.06.19 на суму 30 000грн., підписаний "від руки" ОСОБА_1 (з приписом "в.о.директора"), тоді як акт укладався з директором підприємства відповідача ОСОБА_2 , і акт від 29.07.2019 на суму 98365,85грн. Переліку наданих послуг в якості правової допомоги в актах не вказано;

-комп`ютерні роздруківки з назвою «рахунки» від 03.06.2019 та від 29.07.2019, які не містять підпису посадових осіб підприємств, проте копії роздруківок завірені адвокатом відповідача Дядюком Є.М.;

-звіти про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 18.07.2019 №149, від 30.07.2019 №154;

-накази про відрядження адвоката Дядюка Є.М. від 12.07.2019 №74-ОД/19 на 15.07.2019 для представництва інтересів клієнта у судовому засіданні в Східному апеляційному господарському суді м.Харкова та від 26.07.2019 №77-ОД/19 на 29.07.2019 для представництва інтересів клієнта у судовому засіданні в господарському суді Луганської області;

-рахунок фактуру від 04.07.2019 №СФТ-001703 на суму 2511,26 грн, виставлений товариству "Акварелі" товариством "Редкліфф Партнерз", в якому вказано про вартість оформлення залізничних квитків на маршрут «Київ-Харків» і «Харків-Київ» та вартість самих квитків;

-акт про надання послуг від 04.07.2019 № на суму 2511,26грн, підписаний представниками ТОВ "Акварелі" та ТОВ "Редкліфф Партнерз", в якому вказано про вартість оформлення залізничних квитків на маршрут «Київ-Харків» і «Харків-Київ» та вартість самих квитків;

- платіжне доручення від 12.07.2019 №7430 на суму 2511, 26 грн, за яким платником є ТОВ "Редкліфф Партнерз", а одержувачем - ТОВ "Акварелі" з призначенням платежу «Оплата за квитки»;

- рахунок-фактуру від 25.07.2019 №СФТ-001875 на суму 1703,46 грн виставлений ТОВ "Акварелі" ТОВ "Редкліфф Партнерз", в якому вказано про вартість оформлення залізничних квитків на маршрут «Київ-Харків» і «Харків-Київ» та вартість самих квитків;

- акт про надання послуг від 25.07.2019 № на суму 1703,46грн., підписаний представниками ТОВ "Акварелі" ТОВ "Редкліфф Партнерз", в якому зміст - тотожній змісту рахунку фактурі;

- платіжне доручення від 30.07.2019 №7510 на суму 1703,46 грн., за яким платником є ТОВ "Редкліфф Партнерз", а одержувачем - ТОВ "Акварелі" з призначенням платежу «Оплата за квитки»;

- платіжне доручення від 03.06.2019 №ПН18073 на суму 30000 грн., за яким платником є банк «Південний», одержувачем є ТОВ "Редкліфф Партнерз" з призначенням платежу «Рплата за надання правової допомоги ТОВ «Луганськ-Солар» ч/з ОСОБА_1 ; 41755389 (цей номер є ід. Кодом відповідача), згідно договору від 03.06.19 (квит. №ПН2067)»;

- комп`ютерна роздруківка про здійснені відповідачем поїздки на таксі;

- роздруковані копії поштових квитанцій про поштові відправлення «Укрпоштою «Експрес» пересилань. Кому і що пересилалось в квитанціях не зазначено.

Заява мотивована тим, що відповідач висловив у відзиві свої наміри про стягнення з позивача судових витрат (орієнтовно) у сумі 134000грн., але до відшкодування їх не заявив, оскільки до закінчення провадження відповідач, як він вказує в заяві про відшкодування судових витрат, не міг знати скільки він витратить в подальшому при розгляді справи.

В заяві відповідач просить поновити йому строк для подачі доказів в підтвердження понесених ним витрат, але причини пропущення такого строку відповідач не вказує. В заяві лише зазначено про існування поважних причин, настання чи існування яких не залежало від відповідача (або від представника відповідача), але самі причини не вказані. Тобто, прохання відновити строк ніяким чином не мотивоване.

Так, відповідач під час розгляду справи - з 27.05.19 по 27.07.19 - мав змогу надати до справи договір про надання правової допомоги від 03.06.19 у повній редакції, а не тільки витяг (доданий до відзиву), в якому відсутні розмір та порядок оплати наданої правової допомоги. Акт приймання-передачі виконаних робіт від 03.06.19 на суму 30 000грн., також не був наданий під час розгляду справи і причини представник відповідача також не визначив.

Суд критично ставиться до бездоказових доводів відповідача, вказаних в заяві про відшкодування судових витрат в частині поновлення строку для пред`явлення договору про надання правової допомоги від 03.06.19 у повній редакції та акту приймання-передачі виконаних робіт при наданні правової допомоги від 03.06.19 на суму 30 000грн., і не приймає вказані документи як докази понесених відповідачем судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані відповідачем докази своїх вимог до заяви про відшкодування позивачем судових витрат, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що заява відповідача від 31.07.2019 про компенсацію фактично понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Відповідно до приписів частини 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу (ч.6 ст.130 ГПК України).

Надавши оцінку документам, які відповідач надіслав до суду з заявою про відшкодування судових витрат позивачем, суд дійшов висновку, що доказів на вимогу приписів ст.126 ГПК України відповідач не надав. Не надано до матеріалів справи доказів фактично виконаних робіт, витраченого часу, не визначено обсягу наданих адвокатом послуг, ніяким чином не враховано і не прийнято до уваги адвокатом (чи адвокатським об`єднанням) складності спору, як і не враховано ціну позову, яка майже дорівнює вартості послуг адвоката відповідача.

В акті прийому-передачі наданих послуг від 29.07.19 на суму 98365,85грн. жодним чином не вказано, що робив адвокат і скільки часу він на це витратив. Платіжний документ про понесені відповідачем фактичні витрати на допомогу адвоката на суму 98365,85грн. в матеріалах справи відсутній. Витяг з договору від 03.06.19 про надання відповідачу правової допомоги адвокатом взагалі не містить вартості та порядку оплати адвокатських послуг.

Платіжне доручення від 03.06.2019 №ПН18073 на суму 30000 грн., за яким платником є банк «Південний», одержувачем є ТОВ "Редкліфф Партнерз" з призначенням платежу «Оплата за надання правової допомоги ТОВ «Луганськ-Солар» ч/з ОСОБА_1 ; 41755389 (цей номер є ід. кодом відповідача), згідно договору від 03.06.19 (квит. №ПН2067)» - не є належним доказом про понесені підприємством відповідача витрат на правову допомогу адвоката, оскільки не містить відмітки банківської установи про проведення такого переказу, тобто про фактичну оплату грошей.

З огляду на приписи законодавства, яке регулює порядок розрахунків і ведення касових операцій юридичними особами - копія квитанції про здійснення касової операції, в результаті якої на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 сплачено 30 000грн. (а.с.115), не є і не може бути належним доказом розрахунку між підприємством відповідача і ТОВ "Редкліфф Партнерз" як між юридичними особами на суму 30 000грн.

Для оплати залізничних квитків відповідач зобов`язаний був надати квиток на своє ім`я, а не акт про приймання від іншої фірми залізничних квитків. Залізничних квитків до справи не надано. Проїзд на таксі на підставі роздруківки Інтернетінформації оплаті не підлягає.

Командировочне посвідчення на відрядження до справи не надано. Адвокат відповідача повинен був відмічати у суді свої відрядження і додати їх до заяви як доказ виконаної роботи. Слід вказати, що тільки в двох засіданнях представник відповідача приймав участь.

Копії фіскальних чеків про поштове відправлення не містять інформації «хто, кому, куди, що» направляв.

За таких підстав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ Солар", м.Рубіжне Луганської області від 31.07.2019 про компенсацію фактично понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача суд залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст.126, 129, 130, 234, 235 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганськ Солар", м.Рубіжне Луганської області від 31.07.2019 про компенсацію фактично понесених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 09.08.2019.

Суддя Р. Шеліхіна