РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2019Справа № 910/4551/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн"

до Міністерства оборони України

за участю Генеральної прокуратури України

про розірвання договору

Представники:

від позивача: Новікова В.О.;

від відповідача: Ніколова В.М.;

від Генеральної прокуратури України: Волошенюк О.Г.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі-відповідач) про розірвання договору про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменувння якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України, у зв`язку з істотною зміною обставин з 19.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після укладення договору № 286/1/17/24 від 22.06.2017 істотно змінилися обставини, якими позивач керувався при прийнятті рішення щодо укладення вказаного договору, і які суттєво впливають на строки виконання зобов`язань за договором та, на думку позивача, є підставою для розірвання договору. Зокрема, позивач зазначає, що в порядку забезпечення своїх зобов`язань постачальника за договором поставки палива, ним було укладено договір №2306 від 23.06.2017 з ТОВ "Трейд Комодіті", який є виробником палива відповідно до Технічних умов ТУ У 24.6-3:2012 - паливо моторне альтернативне А-80А для інжекторних та карбюраторних двигунів, уведені в дію 22.02.12, та який в свою чергу з метою отримання сировини - газовий конденсат для виробництва палива уклав договір поставки від 27.06.2017 №2706 з ТОВ "Хімпродторг ЛТД". Однак, затримка митницею митного оформлення партії сировини, яка поставляється за договором від 27.06.2017 № 2706 між ТОВ "Трейд Коммодіті" та ТОВ "Хімпродторг ЛТД" і є необхідною для виробництва палива та його постачання за договором від 23.06.2017 №2306 між позивачем та виробником палива - ТОВ "Трейд Коммодіті", потягнула за собою також затримку постачання продукції за договором укладеним між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 16.05.2019.

24.04.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивач укладаючи договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24 з визначеними строками повинен був врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання зобов`язання у строк до 30.09.2017 та до 26.12.2017 (включно). Крім того, відповідач зазначає, що позивач не звертався до Міністерства оборони України з пропозицією щодо зміни умов договору в частині строків поставки продукції, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 16.05.2019 суд на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 13.06.2019.

06.06.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду Генеральна прокуратура України подала заяву про вступ у справу, в якій Генеральна прокуратура України повідомила про вступ у справу на стороні відповідача.

У судовому засіданні 13.06.2019 розглянувши заяву Генеральної прокуратури України про вступ у справу, суд відзначив наступне.

Відповідно до абз.1 ч.3 та в п.2 ч.6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження.

Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Генеральної прокуратури України про вступ у справу та допустити прокурора до участі у справі №910/4551/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/4551/19 призначено на 20.06.2019.

У судовому засіданні 20.06.2019 оголошено перерву до 25.07.2019.

05.07.2019 до суду надійшли письмові пояснення Генеральної прокуратури України, в яких прокурор заперечує проти позовних вимог, з підстав викладених у письмових поясненнях.

24.07.2019 через відділ діловодства автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому просить суд поновити строки для долучення документів до матеріалів справи та долучити до матеріалів справи лист Міністерства оборони України та докази направлення електронного листа на адресу Міністерства оборони України.

У судовому засіданні 25.07.2019 розглянувши клопотання позивача, суд відзначає наступне.

Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

За таких обставин, з метою об`єктивного та повного розгляду справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача та поновити процесуальний строк для подання доказів.

Також, у судовому засіданні 25.07.2019 оголошено перерву до 01.08.2019.

01.08.2019 24.07.2019 через відділ діловодства автоматизованого документообігу суду позивач подав клопотання, в якому просить суд поновити строки для долучення документів до матеріалів справи та долучити до матеріалів справи копії адвокатського запиту та відповіді на адвокатський запит.

З метою об`єктивного та повного розгляду справи, суд задовольнив клопотання позивача та поновив процесуальний строк для подання доказів.

В судовому засіданні 01.08.2019 оголошено перерву до 08.08.2017.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача та прокурор заперечили проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.08.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та прокурора, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.06.2017 між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", яке перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" (далі - постачальник) укладено договір № 286/1/17/24 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується поставити у 2017 році нафти і дистилятів (бензин) (лот 3 - бензин автомобільний А-80-Євро4-Е5 або еквівалент, а саме, еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-Д3) для потреб Міністерства оборони України згідно зі Специфікацією, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки та за цінами відповідно до Специфікації: найменування продукції - Паливо моторне альтернативне А-80А-Д3 (61-013-2969), ТУ У 24.6-3:2012 зі зм. 1,2, строк постачання - до 30.10.2017 включно, загальна кількість - 2 850 т, загальна вартість продукції з ПДВ складає: 74 926 728, 00 грн.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1 договору).

Як зазначає позивач, з метою здійснення поставок палива моторного альтернативного А-80А-ДЗ, позивачем, як покупцем, було укладено договір № 2306 з постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Комодіті", який є виробником палива відповідно до технічних умов ТУ У 24.6-3:2012 паливо моторне альтернативне А-80А для інжекторних та карбюраторних двигунів.

Згідно вищевказаних технічних умов, Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" для виробництва палива необхідно було використовувати сировину - газовий конденсат, який Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" у свою чергу, придбавав у постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за укладеним між вказаними підприємствами договором поставки № 2706 від 27.06.2017. В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" закуповувало газовий конденсат для виробництва палива за зовнішньоекономічним контрактом № РЕG-КРТ-010817, укладеним 01.08.2017 року з компанією "Реtro Energy Group Limited" (м. Дубаї, Арабські Емірати).

Як вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за вказаним вище договором здійснило придбання та ввезення на територію України газового конденсату, але при поданні товару до митного оформлення за вантажною митною декларацією № UА504120/2017/105963, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" отримало від митних органів відмову в оформленні вантажу для його ввезення в Україну, що підтверджується Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.08.2017 №UA504120/2017/00023.

В свою чергу, з метою забезпечення виконання зобов`язань щодо поставки продукції, Товариство з обмеженою відповідальність "Хімпродторг ЛТД" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017 р., видане Миколаївською митницею ДФС, визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 № 804/5227/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМПРОДТОРГ ЛТД" до Миколаївської митниці ДФС України про скасування рішення - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017 р., видане Миколаївською митницею ДФС. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом від 04.09.2017 № 09/04 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті", в якому просив повідомити строки поставки бензину А-80А-ДЗ за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 в кількості 10 330 тон, що призначено для поставки на користь отримувачів Міністерства оборони України.

Листом № 12/09-17 від 12.09.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" надало відповідь на вищезазначений лист позивача, в якому повідомило, що у зв`язку із затримкою митного оформлення сировини для виготовлення бензину А-80А-ДЗ з ініціативи митних органів, виготовлення бензину розпочнеться пізніше ніж очікувалось. Із врахуванням завантаженості потужностей виробництва та обсягу сировини, а також враховуючи зміщення графіку виробництва, очікувана дата поставки виготовленого бензину до 25.12.2017 року.

Тож, 15.09.2017 позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати із запитом щодо надання висновку про істотну зміну обставин за договором постачання від 22.06.2017 № 286/1/17/24.

25.09.2017 Київською торгово-промисловою палатою було надано висновок № 1703-4/470, в якому КТПП підтвердила настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України.

Разом з тим, листом від 08.12.2017 № 08-12/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" повідомило позивача, що Національним антикорупційним бюро України проводиться розслідування кримінального правопорушення, у зв`язку з чим накладено арешт на банківські рахунки підприємства та фактично заблоковані всі господарські операції ТОВ "Трейд Коммодіті", тож постачання ТОВ "Трейд Коммодіті" товару за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 на сьогоднішній день є неможливим.

У зв`язку з викладеним вище, позивач листом від 19.12.2017 № 19-12/17-08 звернувся до відповідача, в якому повідомив, що затримка постачання товару ТОВ "Трейд Коммодіті" суттєво впливає на можливість постачання продукції за договором укладеним між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" у встановлений строк та не залежить від волевиявлення ТОВ "Газтрейд", а тому враховуючи об`єктивні обставини, що спричинили неможливість виконання зобов`язань ТОВ "Газтрейд" за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017 позивач просить розглянути можливість розірвання договору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що затримка постачання продукції за договором № 2306 від 23.06.2017 з боку ТОВ "Трейд Коммодіті" на користь позивача призвело до затримки постачання продукції за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017, укладеним між сторонами, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменувння якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України, у зв`язку з істотною зміною обставин з 19.12.2017.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 1 ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Відповіднодо ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Верховний Суд України у своїх висновках щодо застосування ст. 651 ЦК України, які мають враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні вказаної статті, зазначив, що вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі N 6-75цс13).

Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зокрема, відповідно до вимог ч. 4 ст. 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов`язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, що настають при такій істотній зміні обставин.

Зокрема, при вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 Цивільного кодексу України, необхідним є доведення позивачем того, яким чином змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та чому зміна обставин є істотною і не може бути усунута.

Так, першою умовою при істотній зміні обставин, що визначена ч. 2 ст. 652 ЦК України, є умова про те, що в момент укладення договору сторони вважали, що така зміна обставин не настане. Відповідно - позивач повинен довести, що події, які викликали ускладнення у виконанні договору і які можна назвати "істотною зміною обставин", повинні мати місце або стати відомими заінтересованій стороні після укладення договору. Названа умова є відсутньою, якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги в момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами "істотну зміну обставин", створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати договір, покладатися на ускладнення.

Суд, здійснивши аналіз фактичних обставин та оцінку наявних у матеріалах справи доказів, прийшов до висновку, що в момент укладення договору, ані позивач, ані відповідач, не могли передбачити факту порушення кримінального провадження та можливість проведення правоохоронними органами слідчих дій щодо конкретної юридичної особи, а саме - постачальника палива позивачу (ТОВ "Трейд Коммодіті") та накладення на його рахунки арештів.

Щодо другої необхідної умови про те, що істотна зміна обставин має бути зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, суд зазначає наступне. Відкриття кримінального провадження Національним антикорупційним бюро України та проведення у ньому досудового розслідування не могло бути усунуто ані позивачем, ані відповідачем, ні будь-якою третьою особою після настання цих подій, при виявленні всієї турботливості та обачності, які від них вимагаються, оскільки досудове розслідування у будь-якому кримінальному провадженні здійснюється компетентними органами за умови обов`язкового, повного та безперечного дотримання вимог кримінально-процесуального законодавства, у тому числі вимог щодо таємниці слідства.

З матеріалів справи, зокрема, довідки Акціонерного банку «Банк Південний» № 168-550001БТ від 19.10.2017 вбачається, що арешт на грошові кошти накладено згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 13.10.2017 по кримінальній справі № 760/21535/17, тобто до кінця терміну поставки, визначеного спірним договором - 30.10.2017 Отже, за такий короткий час позивач був позбавлений можливості знайти іншого постачальника на весь визначений сторонами обсяг, за договором, до реалізації якої пред`являються спеціальні вимоги.

Стосовно третьої необхідної умови про те, що виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, суд зазначає, що з огляду на істотні умови договору без внесення до них змін, їх виконання на час спірних відносин порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє ТОВ "Газтрейд" того, на що воно розраховувало під час укладення договору.

З приводу четвертої необхідної умови при істотній зміні обставин, а саме - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, суд зазначає, що ані договором, ані звичаями ділового обороту не передбачено, що ризик раптових слідчих дій, вчинених у кримінальному провадженні щодо будь-якої третьої юридичної особи несе сторона постачальника за договором.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що на час настання істотної зміни обставин, якими керувались сторони при укладені договору, наявні усі чотири умови, визначені ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, що свідчать про обґрунтованість доводів позивача.

Крім того, суд приймає до уваги, що пунктом 8.4 договору сторони передбачили можливість розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. При цьому за умовами п. 8.3 договору сторони визначили, що доказом істотної зміни обставин, які впливають на можливість виконання своїх обов`язків за договором є відповідні документи, які видаються Торогово-промисловою палатою України.

З матеріалів справи вбачається, що з метою підтвердження факту настання істотної зміни обставин за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017, ТОВ "Газтрейд" звернулося до Київської торгово-промислової палати із запитом № 09/15/3 від 15.09.2017.

Розглянувши звернення позивача, Київська торгово-промислова палата (далі - Київська ТПП) надала висновок № 1703-4/470 від 25.09.2017, в якому встановила факт настання істотної зміни обставин, передбаченої ст. 652 ЦК України під час виконання договору № 286/1/17/24 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017, та дійшла висновку про можливість його перегляду.

Зокрема, ТПП визначено, що затримка, яка була спричинена зупиненням господарської діяльності виробника палива - ТОВ "Трейд Коммодіті", мала наслідком невиконання ТОВ "Газтрейд" зобов`язань з поставки продукції за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017, укладеним з Міністерством оборони України. При цьому, вищевказана затримка у виконанні поставки не залежить від волевиявлення та дій ТОВ "Газтрейд", а обставини, що перешкоджають виконанню поставки продукції, мають суттєвий вплив на своєчасність виконання ТОВ "Газтрейд" своїх зобов`язань, як постачальника за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017.

Відповідно до Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" завданнями торгово-промислових палат є, зокрема, подання практичної допомоги підприємцям у проведенні торговельно-економічних операцій на внутрішньому та зовнішньому ринках.

Так, Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору відповідно до умов зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України, а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні; засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла. Торгово-промислова палата (далі - ТПП) засвідчує форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів (контрактів) на підставі чинного законодавства України, Методики про порядок засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин. Сертифікат (висновок) видається заявнику на бланку ТПП. У сертифікаті (висновку) вказуються сторони контракту (договору), дата його укладення, місце, час, період (якщо це можливо вказати на дату звернення), протягом якого мали місце надзвичайні та невідворотні події.

Отже, за висновками Київської торгово-промислової палати, порушення строків поставки продукції за вказаним вище договором має місце за відсутності вини з боку ТОВ "Газтрейд" і відбувається внаслідок істотної зміни обставин і суттєво впливає на можливість своєчасного виконання постачальником (ТОВ "Газтрейд") своїх зобов`язань за договором про постачання. При цьому зазначені обставини порушують баланс майнових інтересів сторін за договором, і якби ці обставини можливо було передбачити раніше, то договір про постачання був би укладений на інших умовах.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в України" торгово-промислові палати мають право: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Доказів оскарження висновку Київської торгово-промислової палати № 1703-4/470 від 25.09.2017 суду не надано.

За таких обставин вказані вище висновки Київської торгово-промислової палати суд приймає в якості належних, допустимих та достатніх доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, як такі, що узгоджуються з фактичними обставинами, встановленими у справі, та іншими доказами у їх сукупності.

Отже, на підставі викладеного суд вважає доведеним той факт, що невиконання позивачем зобов`язання з поставки продукції за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017 відбулося поза його волею, внаслідок істотної зміни обставин, а тому договір про постачання підлягає розірванню.

При цьому відповідно до ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Суд зазначає, що позивач листом від 19.12.2017 № 19-12/17-08 звертався до відповідача, в якому повідомляв, що затримка постачання товару ТОВ "Трейд Коммодіті" суттєво впливає на можливість постачання продукції за договором укладеним між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" у встановлений строк та не залежить від волевиявлення ТОВ "Газтрейд", а тому, враховуючи об`єктивні обставини, що спричинили неможливість виконання зобов`язань ТОВ "Газтрейд" за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017 позивач просив розглянути можливість розірвання договору.

Вказаний лист був надісланий на офіційну електронну адресу Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України .

Стаття 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний Суд у своїй постанові від 27.11.2018 справа № 914/2505/17 дійшов правового висновку, що обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Відповідно до статей 3, 5, 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронні документи вже давно стали частиною ділового обороту та юридична сила електронного документа, як доказу, не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Таким чином, надсилання листа від 19.12.2017 № 19-12/17-08 на електронну адресу відповідача, приймається судом до розгляду, як належний доказ повідомлення відповідача про необхідність розірвання договору № 286/1/17/24 від 22.06.2017, враховуючи що в свою чергу відповідач у листі № 286.10.1505 просив направляти листи на електронну адресу .

Таким чином, враховуючи що листом від 19.12.2017 № 19-12/17-08 позивач повідомив відповідача про неможливість виконання зобов`язань ТОВ "Газтрейд" за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017, у зв`язку з затримкою постачання товару ТОВ "Трейд Коммодіті", що суттєво впливає на можливість постачання продукції за договором укладеним між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" у встановлений строк, як підставу для розірвання договору, суд вважає, що саме з цієї дати договір № 286/1/17/24 від 22.06.2017 має бути розірваний.

При цьому, суд не приймає до розгляду посилання прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі № 904/9459/17 яким внесено зміни до Договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) №286/1/17/24 від 22.06.2017, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", встановивши строк постачання продукції до 26.12.2017, оскільки постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі № 904/9459/17 скасовано. Справу № 904/9459/17 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Суд зазначає, що наявність рішення (чинне на момент звернення позивача до суду з даним позовом та скасоване під час розгляду даної справи), яким внесено зміни до договору, не позбавляє сторону договору звернутися до суду з вимогою про розірвання договору, у зв`язку з істотною зміною обставин, оскільки право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" про розірвання договору про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменувння якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України підлягають задоволенню, а саме договір вважається розірваним з 19.12.2017.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" задовольнити.

2. Розірвати договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (найменувння якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України, з 19.12.2017.

3. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код - 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" (49101, м. Дніпро, вул. Вознесенська, буд. 25, кв. 11; ідентифікаційний код - 40930702) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 16.08.2019.

Суддя С.О. Щербаков