УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

14.08.2019Справа № 910/10895/19

За заявою ОСОБА_1

Про забезпечення позову

За позовом ОСОБА_1

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М"

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

Про визнання права власності на частку статутного капіталу

Суддя Бондаренко Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" (далі - відповідач - 1), ОСОБА_2 (далі - відповідач - 2) та ОСОБА_3 (далі - відповідач - 3) про визнання права власності на частку статутного капіталу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" від 15.01.2019, укладеного між позивачем та відповідачами - 2, 3 набув у власність 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М", проте відповідачі - 2, 3 не здійснили всі необхідні дії для переходу частки до позивача.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" та заборонити Державним реєстраторам вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо: відчуження та будь - якого іншого розпорядження корпоративними правами; зміни засновників (учасників); зміни юридичної адреси та зміни інших даних Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М".

Подана позивачем заява про забезпечення позову мотивована тим, що відчуження частки відповідачами - 2, 3 на користь третіх осіб та будь - які дії, вчинені державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань унеможливлять виконання рішення суду.

До заяви заявником додано єдиний документ - квитанцію про оплату судового збору за подання заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Господарський суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та дослідивши додані до неї документи, дійшов висновку про відмову в її задоволенні з нижчевикладених підстав.

Так, відповідно до положень ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб та заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання. Отже, чинне законодавство України передбачає можливість вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет спору та заборони іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору.

У пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 зазначеної постанови достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявник на підтвердження доводів викладених в його заяві не надав суду жодного доказу, до заяви було додано лише квитанція про сплату судового збору. В тому числі, заявником не надано доказів фактичного виконання між сторонами договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" від 15.01.2019, розрахунків за договором, доказів не виконання відповідачами - 2, 3 їх зобов`язань за вказаним договором щодо здійснення дій необхідних для реєстрації відповідних змін та сприяння у державній реєстрації, доказів здійснення відповідачами - 2, 3 підготовчих дій до продажу частки у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Константа М" третім особам, та доказів відсутності у позивача можливості самостійно здійснити реєстрацію змін.

Відповідно до положень ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Поданими заявником доказами не підтверджено та необґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Отже, заявником не наведено суду обґрунтованих підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів позивача без вжиття відповідних заходів, не надано суду відповідних належних доказів, також з матеріалів заяви судом не встановлено обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 136, 137, 139, 140, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову відмовити.

2. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання (14.08.2019).

Суддя Г.П. Бондаренко