УХВАЛА

12 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/14959/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Пашкіна С.А., Буравльов С.І., Руденко М.А..

від 18.07.2019

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Творча майстерня "Вісак"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 2: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про визнання недійсним договору та скасування рішень загальних зборів

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_3

до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Творча майстерня "Вісак"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3: ОСОБА_4

про визнання недійсним договору дарування та скасування рішень загальних зборів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 у справі №910/14959/18 апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо форму і змісту апеляційної скарги, оскільки на підтвердження повноважень особи, що підписала апеляційну скаргу від імені апелянта, додано копію ордеру про надання правової допомоги, який не містить назви судового органу, в якому надається правова допомога.

Не погоджуючись із ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 у справі №910/14959/18, ОСОБА_1 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Північного апеляційного господарського суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_5 до апеляційної скарги додано копію ордеру про надання правової допомоги серії КС №314668 від 29.05.2019, в якому зазначено про те, що адвокату надано право на представництво інтересів ОСОБА_1 у "судах загальних та спеціалізованих всіх інстанцій". Крім того, до апеляційної скарги також було додано договір про надання правничої допомоги від 12.03.2018, а також додатковий договір №1 від 28.12.2018 до договору про надання правничої допомоги від 12.03.2018. На думку скаржника, саме в договорі про надання правничої допомоги клієнт визначає обсяг прав та обов`язків адвоката, отже оскаржувана ухвала Північного апеляційного господарського суду прийнята з порушенням норм чинного законодавства.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За вимогами пункту 3 статті 1312 Конституції України, яка набрала чинності з 30.09.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 161 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами, зокрема у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторони, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

За змістом частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: - договір про надання правової допомоги; - довіреність; - ордер; - доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 N41, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко встановив, що в ордері повинно бути зазначено орган, в якому надається правова допомога, зокрема в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога".

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №9901/847/18.

Оскільки адвокат ОСОБА_5., як представник ОСОБА_1 , не надав належного ордера на підтвердження своїх повноважень, а всупереч вимогам законодавства подав до суду ордер, у якому не зазначено конкретної назви органу (суду), в якому надається правова допомога, а судом апеляційної інстанції встановлено відсутність у матеріалах справи №910/14959/18 довіреності або ордеру, які за приписами частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України мають підтверджувати повноваження адвоката як представника та які б підтверджували наявність у адвоката ОСОБА_5. права на підписання апеляційної скарги від імені ОСОБА_1 , Північний апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Чітка та передбачувана вимога статті 1312 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду, в тому числі, до Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України, що забезпечує сталість та єдність судової практики з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 у справі №910/14959/18 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки в ухвалі апеляційного суду, про перегляд якої подано касаційну скаргу, правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, частиною 8 якої встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтею 234 та пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2019 у справі №910/14959/18.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді О.А. Кролевець

Л.В. Стратієнко