РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2019 року м. Чернігівсправа № 927/538/19

Суддею Господарського суду Чернігівської області Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Дзюб Г.В., за правилами загального позовного провадження розглянуто справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрсервісбуд»,

вул. Ялтинська, 5-б, кімната 12, м. Київ, 02099;

до відповідача: Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради,

проспект Перемоги, 15, м. Чернігів, Чернігівська область, 14017;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Центрліфт»,

вул. Інструментальна, буд.6, офіс 150, м. Чернігів, Чернігівська область, 14037;

предмет спору: про зобов`язання припинити дії, що порушують права позивача

за участю представників сторін:

від позивача: Тіток Д.О. адвокат, ордер на надання правової допомоги серія ЧН №043458, виданий 27.06.2019; договір про надання правової допомоги б/н від 16.05.2019;

від відповідача: Коленченко О.О. адвокат, довіреність №1119 від 04.08.2017; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000052, видано 07.11.2015;

від третьої особи: не прибув.

У судовому засіданні 14.08.2019 Господарським судом Чернігівської області на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

01.07.2019, до Господарського суду Чернігівської області, надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрсервісбуд» (надалі ТОВ «Центрсервісбуд») до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради (надалі КП «Новозаводське» ЧМР) з проханням зобов`язати КП «Новозаводське» ЧМР припинити дії щодо укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» договорів на послуги з технічного обслуговування ліфтів та поточного ремонту ліфтів без проведення тендерних процедур (відкритих торгів) у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі».

Обґрунтовуючи заявлений позов ТОВ «Центрсервісбуд» зазначив, що згідно приписів частини 1 Закону України «Про публічні закупівлі» КП «Новозаводське» ЧМР є «замовником» у розумінні даного Закону, оскільки є підприємством, у якому вищим органом управління є орган місцевого самоврядування, водночас, комунальна частка у статутному капіталі КП «Новозаводське» ЧМР перевищує 50 відсотків. Відповідно до частини 7 статті 2 вказаного Закону замовнику забороняється: придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

На думку позивача, відповідач, у порушення наведеної норми, як управитель багатоквартирних будинків (за рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №58 від 15.02.2019) без проведення відкритого конкурсу (тендеру) уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» (надалі - ТОВ «Центрліфт») договір, предметом якого є надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту ліфтів, про що в тому числі свідчить лист-відповідь КП «Новозаводське» ЧМР №469 від 30.05.2019 наданий на запит №15-05/19-01 від 15.05.2019 у порядку доступу до публічної інформації.

За даними сайту https:www.dzo.com.ua попередній договір, укладений між КП «Новозаводське» ЧМР та ТОВ «Центрліфт» за результатами проведеної закупівлі UA-2017-12-01-003095-с закінчив строк cвоєї дії 31.12.2018, при цьому, будь-яка інша інформація щодо оголошення та проведення відповідачем конкурсу на послуги з технічного обслуговування ліфтів на вказаному сайті відсутня.

Підсумовуючи позивач зазначив, що порушення наведених норм Закону України «Про публічні закупівлі» відповідачем, позбавили його, як суб`єкта господарювання, що надає послуги аналогічного характеру (дозвіл №1591.15.32) можливості прийняти на загальних конкурсних засадах участь у тендері, який мав бути оголошений відповідачем з метою закупівлі товару: повне технічне обслуговування ліфтів та поточний ремонт ліфтів. Зауважив, що обраний ним спосіб захисту направлений на поновлення порушених його прав та законних інтересів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №927/538/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.07.2019. Одночасно, на підставі частини 2 статті 50 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Центрліфт» (), оскільки винесене рішення у справі може вплинути на його права та охоронювані законом інтереси, як сторони правочинів, укладених між ним та відповідачем «замовником» послуг.

Даним процесуальним документом сторонам встановлено строки для подання заяв по суті спору, а саме: відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали, але не пізніше 22.07.2019, для подання до суду, позивачу та третій особі відзиву на позовну заяву; позивачу триденний строк з дня отримання відзиву, але не пізніше 26.07.2019, для подання відповіді на відзив; третій особі не пізніше 26.07.2019, для подання до суду письмових пояснень по суті заявлених вимог.

Підготовче судове засідання 29.07.2019 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. на лікарняному, про що учасники справи були повідомлені листом №927/538/19/926/19.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.08.2019 підготовче судове засідання у даній справі призначено на 14.08.2019 о 10:30.

У підготовче судове засідання 14.08.2019 з`явились повноважні представники позивача та відповідача; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача до суду не прибула, повноважного представника не направила.

На адресу суду від третьої особи надійшло письмове клопотання №219 від 08.08.2019 про проведення підготовчого засідання у справі за відсутності її повноважного представника, та у відповідності до частини 6 статті 183 ГПК України надано письмову згоду на перехід до розгляду справи по суті у той же день після закінчення підготовчого судового засідання.

Судом задоволено клопотання третьої особи про проведення судового засідання за відсутності її повноважного представника.

За результатами підготовчого судового засідання 14.08.2019, суд, у відповідності до частини 6 статті 183 ГПК України за письмовою згодою всіх учасників справи, закрив підготовче провадження та у той же самий день перейшов до розгляду справи по суті.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та повноважний представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив.

У відзиві на позов зазначив, що 01.07.2015 набув чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», прикінцеві та перехідні положення якого передбачають (п.5), що у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок. У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.

За поясненнями відповідача, 28.12.2018, Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення №662 «Про оголошення конкурсу», яким затверджено конкурсу документацію для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку в місці Чернігові, в тому числі у складі конкурсної документації затверджено проект про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

15.02.2019, Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення №58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку», згідно якого призначено управителем багатоквартирних будинків в місті Чернігові: КП «Новозаводське» ЧМР для 450 багатоквартирних будинків згідно додатка 1 до цього рішення. Підпунктом 3.1 пункту 3 зазначеного рішення встановлено Управлінню житлово-комунального господарства ЧМР та КП «Новозаводське» ЧМР протягом 5 календарних днів з дня прийняття цього рішення забезпечити укладення договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком окремо на кожний багатоквартирний будинок згідно додатків 1-5 до цього рішення.

Згідно п.7 частини 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку фізична особа-підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. За статтею 11 даного Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів власників і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого КМУ.

21.02.2019, з урахуванням положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» Виконавчим комітетом ЧМР прийнято рішення №81 «Про затвердження Статуту КП «Новозаводське» ЧМР у новій редакції, за якою (п.1.1. Статуту) КП «Новозаводське» ЧМР є комунальним комерційним підприємством, його майно є власністю територіальної громади міста Чернігова і закріплене за підприємством на правах господарського відання. За п.2.1. Статуту метою діяльності підприємства є отримання прибутку в результаті здійснення виробничої, комерційної, фінансової діяльності на комерційній онові для задоволення потреб споживачів у послугах (роботах, товарах), що надає підприємство.

Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, відповідача у справі, проведена 27.02.2019 за №5002463.

Таким чином, з 27.02.2019, відповідач є комунальним комерційним підприємством, який здійснює свою діяльність як управитель багатоквартирного будинку в місті Чернігові щодо конкретно визначених будинків (перелік яких наведено у додатку №1 до рішення виконкому ЧМР №58 від 15.02.2019) на комерційній основі з метою отримання прибутку. Тобто, на відповідача не поширюється дія положень Закону України «Про публічні закупівлі» оскільки він не підпадає під поняття «замовника», наведеного у п.9 частини 1 статті 1 вказаного Закону. Відтак, у нього відсутній обов`язок щодо проведення процедури закупівлі для визначення виконавця послуги з технічного обслуговування ліфтів з 01.03.2019, всупереч твердженням позивача.

При цьому, в силу вимог статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціна житлової послуги з управління багатоквартирним будинком є комерційною, яка встановлюється спочатку на конкурсних засадах, а потім на договірних засадах між співвласниками будинку та управителем.

Згідно приписів п.1 частини 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядником необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відтак, з метою забезпечення функціонування ліфтів у багатоквартирних будинках міста Чернігова, управителем яких був визначений відповідач, між ним та ТОВ «Центрліфт» - третьою особою у справі, укладено ряд договорів про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації щодо кожного окремого багатоквартирного будинку у місті Чернігові.

Наголосив, що наведені дії не порушували та не створювали загрозу порушення прав позивача, відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача у письмових поясненнях №203 від 25.07.2019 проти задоволення позову заперечила.

Позивач правом на подачу відповіді на відзив у порядку статей 166, 184 ГПК України не скористався. У судовому засіданні його повноважний представник повідомив про відсутність наміру подавати письмову позицію відносно заперечень відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін у справі, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017.

За визначенням наведеним у п.5 частини 1 статті 1 цього Закону житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

За частиною 1 статті 12 та частиною 1 статті 18 вказаного Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Частиною 2 статті 10 цього Закону визначено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

У відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

Виходячи з приписів п.5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015 (набув чинності з 01.07.2015) у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим Законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління таким будинком здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок.

У такому разі ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається за результатами конкурсу, який проводиться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, а договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком строком на один рік від імені співвласників підписує уповноважена особа виконавчого органу відповідної місцевої ради, за рішенням якого призначено управителя.

Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України (частина 3 статті 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2018, Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення №662 «Про оголошення конкурсу», яким затверджено конкурсну документацію для проведення конкурсу з призначення управителя багатоквартирного будинку в місці Чернігові, в тому числі затверджено проект договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Оголошено конкурс з призначення управителя багатоквартирного будинку в місті Чернігові відповідно до затвердженої документації.

15.02.2019, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №58 «Про призначення управителя багатоквартирного будинку» відповідача у даній справі - КП «Новозаводське» ЧМР призначено управителем для 450 багатоквартирних будинків у місті Чернігові, згідно додатку до цього рішення. Уповноважено начальника управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради на підписання договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від імені співвласників багатоквартирних будинків згідно з додатками 1-5 до цього рішення. Управлінню житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради та КП «Новозаводське» ЧМР протягом 5 календарних днів з дня прийняття такого рішення забезпечити укладення договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком окремо на кожний багатоквартирний будинок згідно з додатками 1-5 до рішення.

За визначенням наведеним у п.14 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку (надалі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Аналогічне визначення даного поняття наведено у п.7 частини 1 статті Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

21.02.2019, після призначення відповідача у справі управителем для 450 багатоквартирних будинків у місті АДРЕСА_1 , беручи до уваги положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII від 14.05.2015, Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради прийнято рішення №81 «Про затвердження Статуту КП «Новозаводське» ЧМР у новій редакції».

За п.1.1. Статуту відповідача у новій редакції, КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради є комунальним комерційним підприємством, майно якого є власністю територіальної громади міста Чернігова і закріплене за підприємством на правах оперативного відання.

Власником підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради (). Підприємство знаходиться в управлінні та підпорядкування управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради () (п.1.10., 1.11. Статуту).

За п.2.1. Статуту відповідача, метою діяльності підприємства є отримання прибутку в результаті здійснення виробничої, комерційної, фінансової діяльності на комерційній основі для задоволення потреб споживачів в послугах (роботах, товарах), що надає підприємство.

Предметом діяльності підприємства є надання послуг з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, ремонту будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків. На договірних засадах забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирних будинків і прибудинкових територій та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб (п.2.2.1, 2.3. Статуту).

Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи проведена 27.02.2019 за №5002463.

За п.1 частини 4 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Наведене узгоджується зі змістом п.5.1.7. Статуту відповідача та п.8 типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №712 від 05.09.2018.

З метою забезпечення функціонування ліфтів у багатоквартирних будинках міста Чернігова, управителем яких на договірній основі визначено відповідача у справі (що сторонами під сумнів не ставиться) останнім було укладено з ТОВ «Центрліфт» - третьою особою у справі, ряд договорів, предметом яких є надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації ліфтів, у тому числі договір №ТО-376/19 про надання послуг від 01.03.2019; договір №ТО-02/19 про надання послуг від 01.04.2019; договір №ТО-380/19 про надання послуг від 01.03.2019; договір №ТО-381/19 про надання послуг від 01.03.2019 (копії наявні в матеріалах справи).

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України «Про публічні закупівлі», а саме на укладення КП «Новозаводське» ЧМР та ТОВ «Центрліфт» договорів на технічне обслуговування ліфтів та обслуговування систем диспетчеризації ліфтів поза процедурою закупівлі товарів, робіт та послуг, яку визначено даним Законом, зокрема, без оголошення тендеру на їх закупівлю та відповідно без проведення відкритих торгів або інших процедур, визначених цим Законом.

Наведене, за твердженням позивача, позбавило його можливості прийняти участь у тендері на конкурсних засадах, як і можливості бути обраним в якості переможця та відповідно самостійно надавати такі послуги відповідачу.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені Законом України «Про публічні закупівлі» №922-VIII від 25.12.2015. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

За п.8 частини 1 статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» замовником, у розумінні даної правової норми, є органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи соціального страхування, створені відповідно до закону, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об`єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі, за наявності однієї з таких ознак: юридична особа є розпорядником, одержувачем бюджетних коштів; органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи; у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

До замовників також належать юридичні особи та/або суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання та відповідають хоча б одній з таких ознак: органам державної влади, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування належить частка у статутному капіталі суб`єкта господарювання в розмірі більше ніж 50 відсотків або такі органи володіють більшістю голосів у вищому органі суб`єкта господарювання чи правом призначати більше половини складу виконавчого органу або наглядової ради суб`єкта господарювання; наявність спеціальних або ексклюзивних прав.

При цьому, до окремих сфер господарювання в розумінні даної норми (п.4 частини 1 статті 1) належить діяльність, що здійснюється в одній або декількох з таких сфер: забезпечення виробництва, транспортування, постачання та зберігання газу; забезпечення виробництва, транспортування та постачання теплової енергії; забезпечення виробництва, передачі, розподілу, купівлі-продажу, постачання електричної енергії, централізованого диспетчерського (оперативно-технологічного) управління об`єднаною енергетичною системою України; забезпечення виробництва, транспортування та постачання питної води, забезпечення функціонування централізованого водовідведення; надання послуг з користування інфраструктурою залізничного транспорту загального користування, забезпечення функціонування міського електричного транспорту та експлуатація його об`єктів для надання послуг з перевезення; надання послуг автостанцій, портів, аеропортів, послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден; надання послуг поштового зв`язку, геологічне вивчення (у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ) нафтогазоносних надр, родовищ вугілля та інших видів твердого палива; забезпечення функціонування та експлуатація телекомунікаційних мереж фіксованого зв`язку загального користування або надання загальнодоступних телекомунікаційних послуг; забезпечення транспортування, зберігання, переробки нафти та нафтопродуктів сирих; забезпечення функціонування ринку електричної енергії, ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, балансуючого ринку, ринку допоміжних послуг, а також надання послуг адміністратора розрахунків, адміністратора комерційного обліку, оператора ринку, гарантованого покупця відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», надання допоміжних послуг на ринку допоміжних послуг та послуг із забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії»; розроблення, виготовлення, реалізація, ремонт, модернізація та утилізація озброєння, військової техніки, військової зброї і боєприпасів до неї, організація, координація, а також безпосереднє постачання товарів, виконання робіт та надання послуг на виконання державного оборонного замовлення.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що відповідач у справі - КП «Новозаводське» ЧМР, який з огляду на внесені зміни до його установчих документів, є комунальним комерційним підприємством, метою діяльності якого є отримання прибутку в результаті здійснення виробничої, комерційної, фінансової діяльності на комерційній основі за для задоволення потреб споживачів у послугах (роботах, товарах), що надає підприємство, а саме: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонту будинків і споруд та прибудинкових територій, послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків, - не підпадає під поняття «замовника» в розумінні Закону України «Про публічні закупівлі».

За висновком суду, на відповідача не поширюється заборона встановлена частиною 7 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» щодо придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що відповідач укладаючи з третьою особою у даній справі договори на технічне обслуговування ліфтів та обслуговування диспетчеризації ліфтів у багатоквартирних будинках, щодо яких він на договірній основі є управителем, без проведення тендеру, в порядку визначеному Законом України «Про публічні закупівлі», діяв правомірно в межах належних йому повноважень. ( або діяв правомірно як суб`єкт господарювання, виходячи зі принципу свободи підприємницької діяльності).

Частиною 2 статті 4 ГПК України унормовано, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів визначено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами частини 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достатніх, достовірних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Зокрема, звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатним таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Право кожної особи на захист свого порушеного права, його невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через статтю 4 Господарського процесуального кодексу України. Так, до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного на момент звернення до суду права позивача. При цьому слід ураховувати і те, що у резолютивній частині судового рішення остаточно закріплюється висновок суду щодо вимог позивача і судове рішення має бути виконано в процесі виконавчого провадження у справі, адже, як уже зазначалося, ефективний засіб зрештою повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Таким чином, існує певний порядок реалізації прав суб`єктів господарювання та способи захисту порушених прав. Неналежність чи невідповідність обраного способу судового захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та зумовлює відмову у задоволенні означених позовних вимог.

Проаналізувавши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, які мають значення в ході вирішення наявного спору, заслухавши повноважних представників сторін, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено на підставі належних та достатніх доказів, у розумінні статей 76, 79 ГПК України порушення його будь-яких прав чи охоронюваних законом інтересів відповідачем у даній справі.

Обраний позивачем спосіб захисту не тільки не забезпечує відновлення його прав чи захист на майбутнє законних інтересів, які як встановлено судом не порушені, а є втручанням у господарську діяльність відповідача.

З огляду на наведене, судом відмовлено в позові в повному обсязі.

При ухвалені рішення у даній справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У відповідності до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Таким чином, враховуючи відмову суду в задоволенні даного позову, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн покладено на позивача.

Керуючись статтями 42, 46, 50, 73, 74, 76-79, 80, 91, 123, 129, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрсервісбуд» (; адреса реєстрації: 02099, м. Київ, вул. Ялтинська, буд. 5-Б, кімната 12) до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради (; адреса реєстрації: 14017, Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Перемоги, 15) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Центрліфт» (; адреса реєстрації: 14037, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Інструментальна, буд. 6, офіс 150) про зобов`язання припинити дії, що порушують права позивача, - відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 14.08.2019.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко