УХВАЛА

06 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/1979/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши заяву про відвід судді Малашенкової Т.М. у справі №910/1979/19

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2019

за позовом Акціонерного товариства «Дніпроазот»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (далі - ТОВ «Укрнафта»)

про визнання частково недійсними додаткових угод до договору поставки хімічної продукції № 15/769159/648-МТР від 11.08.2016,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Укрнафта» 16.07.2019 (згідно з відмітками штампу вхідної кореспонденції) через Північний апеляційний господарський суду звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою у якій просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 у справі №910/1979/19, залишити без змін ухвалу господарського суду міста Києва 21.05.2019.

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 01.08.2019 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Малашенкова Т.М. - головуючого, Бенедисюк І.М., Колос І.Б., - передано вказану касаційну скаргу.

ТОВ «Укрнафта» 05.08.2019 (згідно з відміткою штампу вхідної кореспонденції суду) звернулось із заявою про відвід судді Малашенкової Т.М. у справі №910/1979/19.

Заяву про відвід мотивовано тим, що: суддя Малашенкова Т.М. не може приймати участь в розгляді касаційної скарги у справі № 910/1979/19 і підлягає відводу на підставі пункту 2 частини першої статті 35 ГПК України як така, що надавала у 2014 правничу допомогу товариству з обмеженою відповідальністю «Маркет 777», зокрема була представником вказаного товариства у справі №910/18213/14, іншим учасником спору у якій було ПАТ «Укрнафта». На підтвердження свої доводів, ПАТ «Укрнафта» до заяви додано документи з яких вбачається, що Малашенкова Т.М. на підставі виданої довіреності представляла інтереси товариства з обмеженою відповідальністю «Маркет 777» у справі 910/18213/14, приймала участь у судових засіданнях, підписувала і подавала до суду відповідні процесуальні документи. Таким чином підставою для відводу є пункт 2 частина перша статті 35ГПК України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі.

Згідно з вимогами частини першої статті 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Розглянувши заяву ПАТ «Укрнафта» про відвід судді Малашенкової Т.М. у справі № 910/1979/19 без повідомлення учасників справи (з урахуванням вимог частини восьмої статті 39 ГПК України), Касаційний господарський суд доходить висновку, що зазначена заява є необґрунтованою, виходячи з такого.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначив, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.

Підстави для відводу, самовідводу судді встановлені статтями 35, 36 ГПК України.

Статтею 35 ГПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, установлених статтею 36 цього Кодексу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17).

Наявність безсторонності для цілей пункту1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Проте, посилання на існування підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 35 ГПК України, слід визнати необґрунтованими, адже здійснення представництва інтересів юридичної особи в іншій справі , яка не є учасником цієї справи, само по собі не є тією обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді під час розгляду цієї справи. Заява про відвід не містить обґрунтування та доказів на підтвердження того, що суддя Малашенкова Т.М. має приватний інтерес, який існує досі, є пов`язаним з результатами вирішення цієї справи, а так само обґрунтування того, що справи, у яких Малашенкова Т.М. здійснювала представництво, пов`язані з цією справою, а доводи ПАТ «Укрнафта», викладені у заяві про відвід судді, є довільним тлумаченням норм процесуального права.

Касаційний господарський суд, з урахуванням наведених обставин та вимог процесуального законодавства, доходить висновку, що заява про відвід судді Малашенкової Т.М. у справі № 910/1979/19 необґрунтована та не містить посилання на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку із чим Суд відмовляє у задоволенні заявленого відводу.

Згідно з частиною третьою статті 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заяви про відвід є необґрунтованими, а тому дана заява відповідно до частини третьою статті 39 ГПК України підлягає передачі на авторозподіл для визначення судді для розгляду даної заяви.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Визнати доводи, викладені в заяві публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про відвід у справі № 910/1979/19 судді Малашенкової Т.М. (головуючий суддя), необґрунтованими.

2. Передати касаційну скаргу з матеріалами справи № 910/1979/19 та заяву про відвід на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід судді Малашенкової Т.М. (головуючий суддя).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос