УХВАЛА

м. Київ

14.08.2019Справа № 910/9982/19

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" (04212, м. Київ, вул. Маршала Малиновського, 12-А

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців,60) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті "(88009, м. Ужгород, вул. Богомольця, 21)

про визнання договорів про відступлення прав вимоги від 01.06.18 недійсними

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Дніпровський краєвид 07" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтегріті" про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги від 01.06.2018 укладених між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Інтегріті».

Розглянувши позовну заяву Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07", господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.08.2019 залишено позовну заяву Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" без руху в порядку ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу час для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, а саме надати суду позовну заяву належної (читабельної) якості; зазначення інформації щодо відомих засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідачів; визначення змісту (уточнення) позовних вимог про визнання недійними яких саме договорів із зазначенням номерів, відомостей щодо нотаріального посвідчення; надання доказів на підтвердження обставин, наявності кредиторської заборгованості у Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» перед позивач у сумі 484 928,60 доларів США, а також належним чином засвідчені копії доказів на підтвердження обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

12.08.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, в якій позивач надав уточнену позовну заяву щодо позовних вимог про визнання недійними яких саме договорів, надав інформацію щодо відомих засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідачів, а також копії договорі про відступлення прав вимоги.

При цьому, ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.08.2019, суд звертав увагу, що позивач зазначав про те, що ПП «Дніпровський Краєвид 07» є кредитором Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» із вимогами щодо повернення грошових коштів у сумі 484 928,60 доларів США, однак до матеріалів позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин, а відтак позивачем не дотримано приписів п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Положеннями п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України унормовано, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Крім іншого, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у заяві про усунення недоліків від 12.08.2019 позивачем додано копії договорів про відступлення прав вимоги від липня 2019 року, укладеними між позивачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , предметом яких є відступлення прав вимоги за договором-заявою від 03.07.2015 № 300937/18667/3-15, договором №15383/370-12 від 31.07.2012, договором-заявою № 300131/146861/5-14 від 12.12.2014, договором-заявою № 326933/53355/370-14 від 11.09.2014, договором-заявою № 300937/18665/3-15 від 03.07.2015.

Проте, надані позивачем копії договорів не підтверджують викладені обставини у позовній заяві, що позивач є кредитором Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» із вимогами щодо повернення грошових коштів у сумі 484 928,60 доларів США.

Отже, позивач не виконав вимог ухвали Господарського суду м. Києва від 01.08.2019 щодо надання відповідних доказів на зазначені в позові обставини, так і не надав письмові пояснення щодо неможливості надання таких доказів.

Таким чином, у встановлений судом строк, позивач не усунув зазначені недоліки, не надав суду витребувані докази, що є підставою для повернення позовної заяви в порядку ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є, визначений в ГПК України, обов`язок заявника у позовній заяві зазначати обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначити докази, що підтверджують такі обставини, правові підстави позову. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Враховуючи викладене, позовна заява Приватного підприємства "Дніпровський краєвид 07" підлягає поверненню, оскільки останнім не виконано всі вимоги, визначені в ухвалі Господарського суду м. Києва від 01.08.2019.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно із ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Приватному підприємстві "Дніпровський краєвид 07".

Додатки: - позовна заява та додані до неї документи на 46 аркушах;

- клопотання від 30.07.2019 на 13 аркушах;

- заява про усунення недоліків на 25 аркушах

Ухвала набирає законної сили 14.08.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин