ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/145/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 22.04.2019, прийняте суддею Гридасовим Ю.В., м. Херсон, повний текст складено 22.04.2019,

у справі №923/145/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг"

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй"

про стягнення 190 892,14 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулося з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй", в якому просило стягнути з останнього на користь позивача 190892,14 грн, з яких: 142685,14 грн - основна заборгованість, 12692,12 грн - пеня, 21402,75 грн - штраф, 14112,13 грн - відсотки річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №АП-11-0378 від 25.07.2018.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 28.02.2018 відкрито провадження у справі №923/145/19.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 22.04.2019 у справі №923/145/19 (суддя Гридасов Ю.В.) позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 142685,14 грн основного боргу, 12692,12 грн пені, 21402,75 грн штрафу, 14112,13 грн відсотків річних та 2863,39 грн витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд послався на доведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №АП-11-0378 від 25.07.2018, а відтак на правомірність заявлення вимог про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, відсотків річних, штрафу та пені.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Енограй" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 22.04.2019 у справі №923/145/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 12692,12 грн пені і 21402,75 грн штрафу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення не було враховано наявності підстав для звільнення відповідача від сплати штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору поставки №АП-11-0378 від 25.07.2018, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" не доведено факту понесення ним збитків у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання за вказаним договором, при цьому Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" було сплачено частину вартості поставленого товару, а тому нараховані позивачем суми пені та штрафу, на думку апелянта, є надмірними та несправедливими. Скаржник також наголошує на тому, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Енограй" є суб`єктом господарювання, який спеціалізується на вирощуванні фруктів, ягід та винограду, тому господарська діяльність останнього має виражений сезонний характер і, як наслідок, основну частину прибутку підприємство отримує у літній та осінній період, між тим складна економічна ситуація в країні зумовлює необхідність відповідача реалізовувати свій товар на умовах відстрочення платежів, проте навіть за такої умови контрагенти відповідача розраховуються з ним несвоєчасно, що і зумовило скрутний фінансовий стан відповідача та виникнення у останнього заборгованості перед позивачем за договором поставки №АП-11-0378 від 25.07.2018. Крім того, скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що за умовами укладеного між сторонами договору поставки №АП-11-0378 від 25.07.2018 сторони звільняються від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за вказаним договором у випадку наявності форс-мажорних обставин, у тому числі воєнних дій та блокад, відтак з огляду на введення в Україні з 26.11.2018 до 26.12.2018 воєнного стану, зокрема, на території Херсонської області, позивач безпідставно здійснив розрахунок відсотків річних за вказаний період часу.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина сьома статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 1921 грн (стаття 7 Закону України Про державний бюджет України на 2019 рік).

Враховуючи викладене та з огляду на ціну позову у даній справі (190892,14 грн), перегляд оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у визначеному складі суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Херсонської області норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 25.07.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" ("Продавець") та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" ("Покупець") укладено договір поставки №АП-11-0378 (далі договір №АП-11-0378 від 25.07.2018), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити засіб захисту рослин "Ацидан" (далі товар) у кількості 605 кг.

Згідно з пунктом 1.2 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 вартість товару на дату укладення цього договору з урахуванням ПДВ становить 178356,42 грн.

Загальна вартість товару (ціна договору) визначається як сума поставленого товару на умовах цього договору, додаткових угод до нього та з урахуванням фактичного курсу купівлі долару США відповідно до умов пункту 2.2 цього договору (пункт 1.7 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018).

Пунктами 2.1, 2.8, 2.11 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 передбачено, що Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2 даного договору, в наступні строки: 35671,28 грн не пізніше 01.08.2018 та 142356,14 грн не пізніше 20.10.2018. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок Продавця. У разі ненадання Продавцем будь-яких рахунків Покупець зобов`язаний сплатити грошові кошти за отриманий товар на підставі даного договору.

За умовами пункту 3.1 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 поставка товару здійснюється в строки, які передбачені пунктом 3.3 договору, або раніше за заявкою Покупця.

В силу пункту 3.3 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 поставка товару здійснюється Продавцем на наступних умовах: 605 кг засобу захисту рослин "Ацидан" у строк до 26.07.2018 на адресу: Херсонська обл., Білозерський р-н, с. Софіївка.

Відповідно до пункту 5.1 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором і чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 5.2 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

Пунктом 5.4 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 визначено, що у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж на 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі 15% від ціни договору.

За умовами пункту 5.5 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений Покупцем, та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених пунктом 2.1 договору, вважається, що Продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних.

У разі порушення Покупцем строків сплати (розрахунку) за товар, які зазначені у пункті 2.1 цього договору, Продавець здійснює розрахунок вартості (заборгованості) за поставлений товар відповідно пункту 2.2 цього договору на дату написання та/або подачі позовної заяви до відповідного суду без надіслання (виставлення) Покупцеві рахунка-фактури відповідно до умов пункту 2.3 даного договору (пункт 5.9 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018).

В силу пунктів 6.1, 6.3 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 сторони не несуть відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, передбачених даним договором, якщо невиконання обумовлене обставинами непереборної сили, які не могли бути передбачені і відвернені сторонами, зокрема: стихійними лихами, діями органів державної влади та управління, воєнними діями, блокадами, епідеміями, страйками і т.д. У випадку настання форс-мажорних обставин сторона, що не може виконати свої договірні зобов`язання, у строк не більше 2 днів з моменту настання та закінчення дії форс-мажору письмово повідомляє іншу сторону. Недотримання строків повідомлення, зазначених у пункті 6.1 даного договору, позбавляють сторони права посилатися надалі на форс-мажорні обставини (дії непереборної сили) як на причину невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до пункту 7.1 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2019, а в частині розрахунків до повного виконання Покупцем своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з видатковою накладною №АП-11-0378 від 26.07.2018 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Енограй" отримало на виконання вказаного договору від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 605 кг засобу захисту рослин "Ацидан" загальною вартістю 178356,42 грн, при цьому Покупець підтверджує те, що не має до Продавця жодних претензій щодо переданого йому у власність товару (кількості, якості, строку та умов поставки, сертифікатів якості товару).

Місцевим господарським судом також встановлено, що за отриманий товар відповідач розрахувався частково, а саме: 09.08.2018 перерахував на рахунок позивача 35671,28 грн. У матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" часткової оплати за отриманий товар, проте колегія суддів враховує, що вказана обставина сторонами визнається та не оспорюється.

Предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 190892,14 грн, з яких: 142685,14 грн - основна заборгованість, 12692,12 грн - пеня, 21402,75 грн - штраф, 14112,13 грн - відсотки річних.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з доведеності позивачем факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки №АП-11-0378 від 25.07.2018, а відтак із правомірності заявлення вимог про стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором, відсотків річних, штрафу та пені.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини сьомої статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Колегія суддів вбачає, що за своєю юридичною природою договір №АП-11-0378 від 25.07.2018 є договором поставки.

Згідно з приписами частини першої статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 Цивільного кодексу України).

Виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Як обґрунтовано зазначено місцевим господарським судом, укладений між сторонами договір №АП-11-0378 від 25.07.2018 є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання відповідно до статей 173, 174 Господарського кодексу України (статті 11, 202, 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

За умовами пунктів 2.1, 2.8 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2 даного договору, в наступні строки: 35671,28 грн не пізніше 01.08.2018 та 142356,14 грн не пізніше 20.10.2018. Датою виконання зобов`язання по оплаті товару вважається день надходження коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Місцевим господарським судом встановлено, що за отриманий товар відповідач розрахувався частково, а саме: 09.08.2018 перерахував на рахунок позивача 35671,28 грн, при цьому у матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" часткової оплати за отриманий товар, проте колегія суддів враховує, що вказана обставина сторонами визнається та не оспорюється.

Враховуючи наведені норми права, узгоджені сторонами умови договору №АП-11-0378 від 25.07.2018, відсутність у матеріалах справи доказів своєчасного та повного проведення оплати за поставлений товар, а також визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" 142685,14 грн основної заборгованості.

Крім того, позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача 12692,12 грн пені, 21402,75 грн штрафу та 14112,13 грн відсотків річних, нарахованих за несвоєчасне виконання умов договору №АП-11-0378 від 25.07.2018.

Як зазначалося вище, в силу пункту 2.1 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю вартість товару, зазначену в пункті 1.2 даного договору, в наступні строки: 35671,28 грн не пізніше 01.08.2018 та 142356,14 грн не пізніше 20.10.2018, відтак прострочення виконання зобов`язання зі сплати першої частини суми за поставлений товар у відповідача виникло з 01.08.2018, а зі сплати другої частини - з 20.10.2018.

Колегія суддів зазначає, що невиконання грошового зобов`язання правильно кваліфіковане судом як його порушення у розумінні Цивільного кодексу України, а самого відповідача визначено таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання у розумінні частини першої статті 612 цього Кодексу.

Сторони відповідають за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором і чинним законодавством України (пункт 5.1 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018).

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування відсотків річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

За умовами пункту 5.5 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 сторони дійшли згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений Покупцем, та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення 90 календарних днів. З дня закінчення строків сплати, передбачених пунктом 2.1 договору, вважається, що Продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що позивачем правомірно нараховано відповідачу 40% річних у сумі 14112,13 грн за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором №АП-11-0378 від 25.07.2018 за періоди з 01.08.2018 по 09.08.2018 та з 20.10.2018 по 15.01.2019.

Згідно з приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 Цивільного кодексу України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України та статтями першою, третьою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачена частиною другою статті 231 Господарського кодексу України. При цьому у випадку порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України- видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Водночас у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №917/194/18.

В силу пункту 5.2 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 Покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу. При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені.

Водночас пунктом 5.4 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 визначено, що у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж на 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі 15% від ціни договору.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок розміру штрафу, заявленого до стягнення позивачем, встановив, що останній допустив помилку у визначені суми, від якої здійснюється розрахунок штрафу, оскільки такий розрахунок Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" проведено не від ціни договору №АП-11-0378 від 25.07.2018, яка відповідно до пунктів 1.2, 1.7 та 2.1 вказаного договору складає 178356,42 грн, а від суми основного боргу, яка складає 142685,14 грн.

З огляду на викладене, суд здійснив власний розрахунок штрафу та встановив, що розмір штрафу за розрахунком суду становить 26753,46 грн, тобто перевищує суму штрафу, яка заявлена до стягнення позивачем, між тим в силу приписів процесуального закону Південно-західний апеляційний господарський суд не виходить за межі позовних вимог та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача 21402,75 грн штрафу та 12692,12 грн пені, нарахованих за несвоєчасне виконання умов договору №АП-11-0378 від 25.07.2018.

При цьому колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги стосовно того, що під час розгляду позовних вимог щодо стягнення сум нарахованих штрафу та пені суд першої інстанції безпідставно не застосував положення статті 233 Господарського кодексу України, яким передбачено право суду зменшити розмір штрафних санкцій, оскільки зменшення заявленого до стягнення розміру неустойки є правом суду, а не його обов`язком, тому за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення нарахованих відповідачу штрафних санкцій.

Між тим апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що часткове виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань по сплаті вартості поставленого за договором №АП-11-0378 від 25.07.2018 товару не свідчить про відсутність підстав для нарахування неустойки (штрафу, пені) відповідно до умов вказаного договору та вимог законодавства, а також з висновком місцевого господарського суду про відсутність необхідності доведення позивачем факту понесення ним збитків у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зазначеного зобов`язання.

Крім того, суд апеляційної інстанції зауважує, що нараховані позивачем суми штрафу та пені не є надмірно великими порівняно з сумою основного боргу.

Посилання скаржника на скрутний фінансовий стан, особливості його господарської діяльності як підприємства агропромислового комплексу, наявність заборгованості перед апелянтом у низки контрагентів останнього та складну економічну ситуацію в країні, яка викликана військовою агресією, до уваги колегією суддів не приймаються, оскільки вказані обставини не можуть бути підставою для звільнення боржника від відповідальності за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати за поставлений позивачем товар за договором №АП-11-0378 від 25.07.2018.

Таким чином, беручи до уваги недоведеність відповідачем існування обставин, які стали би підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення сум неустойки, місцевим господарським судом підставно стягнуто штрафні санкції у визначеному позивачем розмірі.

Доводи скаржника про те, що останній в силу умов договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 звільняється від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за вказаним договором у випадку наявності форс-мажорних обставин, відтак з огляду на введення в Україні з 26.11.2018 до 26.12.2018 воєнного стану, зокрема, на території Херсонської області, позивач безпідставно здійснив розрахунок відсотків річних за вказаний період часу, апеляційним господарським оцінюються критично.

В силу пунктів 6.1, 6.3 договору №АП-11-0378 від 25.07.2018 сторони не несуть відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, передбачених даним договором, якщо невиконання обумовлене обставинами непереборної сили, які не могли бути передбачені і відвернені сторонами, зокрема: стихійними лихами, діями органів державної влади та управління, воєнними діями, блокадами, епідеміями, страйками і т.д. У випадку настання форс-мажорних обставин сторона, що не може виконати свої договірні зобов`язання, у строк не більше 2 днів з моменту настання та закінчення дії форс-мажору письмово повідомляє іншу сторону. Недотримання строків повідомлення, зазначених у пункті 6.1 даного договору, позбавляють сторони права посилатися надалі на форс-мажорні обставини (дії непереборної сили) як на причину невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань.

Колегія суддів зауважує, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подано жодного доказу повідомлення позивача про неможливість виконання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" своїх зобов`язань за договором №АП-11-0378 від 25.07.2018 у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, що позбавляє позивача можливості посилатися на введення на території Херсонської області режиму воєнного стану як на обставини непереборної сили.

Південно-західний апеляційний господарський суд вбачає, що одночасно з поданням апеляційної скарги Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Енограй" заявлено клопотання про встановлення порядку виконання рішення суду шляхом відстрочення сплати стягнутих сум на 6 місяців з моменту ухвалення судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом до суду апеляційної інстанції не подано жодного доказу на підтвердження наявності обставин, які істотно ускладнять виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 22.04.2019 у справі №923/145/19 або зроблять виконання вказаного рішення неможливим.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини рішення у справі "Серявін та інші проти України").

Інші доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Херсонської області норм права при ухваленні рішення від 22.04.2019 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 22.04.2019 у справі №923/145/19 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Енограй".

У задоволенні клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" про встановлення порядку виконання рішення суду відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.08.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна