ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 липня 2019 року

м. Черкаси справа № 925/1318/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників сторін: скаржника - не з`явився, стягувача - не з`явився, представника приватного виконавця - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали скарги на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника у справі за позовом приватного підприємства "Агропрофтрейд" до фермерського господарства "Радченко С.В." про стягнення 874017,81 грн. .,-

ВСТАНОВИВ:

11.07.2019 від представника боржника до Господарського суду Черкаської області надійшла скарга на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника, в якій заявник просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича від 02.07.2019 ВП № 58708121 про накладення арешту на майбутній урожай кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Скарга обґрунтована тим, що 02.07.2019 приватним виконавцем Бурмагою Є.А. при примусовому виконанні наказів господарського суду Черкаської області № 925/1318/18 від 25.06.2019, № 925/1319/18 від 25.06.2019 та № 925/1321/18 від 19.03.2019 про стягнення з ФГ «Радченко С.В. » на користь ПП «Агропофтрейд» боргу, накладено арешт на майбутній урожай кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що, на думку приватного виконавця, належать ФГ «Радченко С.В.».

Скаржник зазначив, що на час винесення приватним виконавцем оскаржуваної постанови від 02.07.2019, ФГ «Радченко С.В.» жодного відношення до земельних ділянок з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 не має. Вказані земельні ділянки відповідно до договорів оренди землі від 26.02.2014 перебувають в оренді громадянина України ОСОБА_2 .

Скаржник вказав, що з 21.07.2014 по 18.02.2019 зазначені земельні ділянки перебували в суборенді ФГ « ОСОБА_2 » на підставі відповідних договорів, які 18.02.2019 були припинені на підставі угод.

Скаржник посилався на витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 157199847 та № 157199651, в яких міститься інформація, що речове право (право суборенди) ФГ « ОСОБА_2 » на земельні ділянки з кадастровими номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 припинено.

Скаржник вважає, що в розумінні ст.ст. 19, 20 Закону України «Про фермерське господарство», вказані ні вказані земельні ділянки, ні право оренди вказаних земельних ділянок не було майном ФГ « ОСОБА_2 » та не входило до його складеного капіталу.

Згідно звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року (форма 4-сг (річна)), затвердженого наказом Держстату від 06.07.2018 року № 133, ФГ « ОСОБА_2 » не засівало жодних площ сільськогосподарських культур та не має жодних сільськогосподарських угідь у власності та/або користуванні.

Скаржник вважає, що з березня 2019 року єдиним засновником, кінцевим бенефіціарним власником, керівником ФГ «Радченко С.В. » є ОСОБА_3 . Отже, на думку скаржника, на момент винесення спірної постанови, громадянин України ОСОБА_2 , жодного відношення до боржника не мав. Таким чином, як вважає скаржник, внаслідок недбалого виконання своїх обов`язків, приватним виконавцем Бурмагою Є.А. накладено арешт на майно, власником якого боржник ФГ «Радченко С.В. » не являється.

Відповідно ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника та приватного виконавця не перешкоджають розгляду скарги.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.05.2019 позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 86110,13 грн. боргу та 12657,01 грн. пені.

На виконання вищевказаного рішення 25.06.2019 виданий та направлений на адресу стягувача наказ.

02.07.2019 приватним виконавцем Бурмагою Є.А. винесено постанову про арешт майна боржника ВП 58708121 по наказам господарськог суду Черкаської області за №№ 925/1318/18 від 25.06.2019; 925/1321/18 від 19.03.2019; 925/1319/18 від 25.06.2019, якою накладено арешт на майно: майбутній урожай кукурудзи, який знаходить на земельних ділянка к/н НОМЕР_3 :02 : 001 : 0510 та НОМЕР_3 :02:001:0511

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно п.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягував має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

За змістом п.3 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

За приписами ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Ч.7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Доводи скаржника, що йому не належить майбутній врожай кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 суд оцінює критично.

З поданих до скарги договорів оренди землі від 26.02.2014 вбачається, що вони були надані громадянину ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства.

Суд вважає, що відповідно до умов договорів оренди землі від 26.02.2014 не передбачена передача орендарем цих земельних ділянок в суборенду.

За змістом статей 1,5,7,8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду скарги громадянин ОСОБА_2 створив та зареєстрував фермерське господарство «Радченко С.В.» () 06.06.2014 та не перебуває в стані припинення.

Доказів належності майбутнього урожаю кукурудзи, що знаходиться на вищезазначених земельних ділянках будь якій іншій особі, скаржником суду не подані.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено спосіб захисту дійсного власника майна, тобто майбутнього урожаю кукурудзи, який знаходиться на земельних ділянках кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_5 :001:0511.

Ч. 1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Доказів звернення до суду з відповідним позовом до суду про визнання права власності на це майно суду не надано.

Згідно ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А., вчинені в межах повноважень та відповідають вимогам чинного законодавства України, а тому скарга боржника на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника від 02.07.2019 ВП № 58708121 є безпідставною і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 234, 235, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги фермерського господарства "Радченко С.В." на постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А про арешт майна боржника від 02.07.2019 ВП № 58708121 у справі № 925/1318/18 за позовом приватного підприємства "Агропрофтрейд" до фермерського господарства "Радченко С.В." про стягнення 874017,81 грн. відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення і протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя К.І. Довгань