СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. Справа № 922/1393/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (в.. 2337 Х/1-7) на ухвалу господарського суду Харківської області від 02.07.2019 року, постановлену у приміщенні вказаного суду суддею Лавренюк Т.А., повний текст якої складено 05.07.2019 року, у справі

за позовом ОСОБА_1 , м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмета спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_2 , м. Харків

, 2 ) ОСОБА_3 , м. Харків ,

3) ОСОБА_4 , м. Харків ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал", м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_5 , м. Харків,

2) ОСОБА_6 , м. Харків,

про визнання недійсним рішення, скасування статуту та виключення учасників

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області про (з урахуванням зміни предмета позову) визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування статуту та виключення учасників товариства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.07.2019 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивачем до суду без поважних причин.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати, справу направити до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

Частиною 1 статті 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 p. і набула чинності в Україні 11 вересня 1997 p.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

«Розумність» строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі «G. B. проти Франції»), тощо. Отже, поняття «розумний строк» є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо), подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Вивченням матеріалів справи встановдено, що ОСОБА_1 звернулась до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області, в якому просить суд з урахуванням зміни предмета позову:

- визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський приватний ліцей "Професіонал" від 07.09.2016 про задоволення заяви ОСОБА_6 та включення до складу засновників Товариства громадянку Сполучених Штатів Америки - ОСОБА_7 , у зв`язку з відступленням їй частини частки у статутному капіталі Товариства, на підставі укладеного між ними 07.09.2016 договору відступлення частини частки у статутному капіталі Товариства та про затвердження нового розподілу часток у статутному капіталі Товариства, оформлених протоколом засідання Ради засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський приватний ліцей "Професіонал" № 170 від 07.09.2016 року, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, б.22/24, );

- скасувати Статут Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області () від 07.09.2016 в частині зміни складу учасників Товариства та розміру часток до статутного капіталу ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ;

- виключити із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, б.22/24, ) ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 );

- виключити із складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області (61024, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, б.22/24, ) ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ). Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Також позивач просить суд судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на факт несплати своєї частки в повному обсязі учасником Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський приватний навчально-виховний комплекс "Ліцей Професіонал" Харківської області ОСОБА_6., яка в подальшому була відступлена ОСОБА_9 , що стало підставою для зміни складу учасників Товариства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, почато у справі підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 18.06.2019 о 14:00год.

У призначене на 18.06.2019 підготовче засідання позивач не з`явився, на адресу Господарського суду Харківської області від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, яка була прийнята судом до розгляду ухвалою від 18.06.2019., розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 02.07.2019.

02.07.2019 позивач у підготовче засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив місцевий господарський суд відкласти розгляд справи у підготовчому засіданні.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач посилався на неможливість бути присутнім в судовому засіданні, оскільки на час розгляду даної справи будуть відбуватись процесуально-слідчі дії по досудовому розслідуванню, на яких необхідна його присутність.

Залишаючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи без задоволення та залишаючи позов без розгляду, місцевий господарський суд зазначив, що доказів в підтвердження поважності причин неможливості його або його повноважного представника явки в судове засідання позивач суду не надав, позивачем не зазначено які саме процесуально-слідчі дії будуть відбуватися, як і не надано доказів того, що саме на дату та час проведення підготовчого засідання призначено проведення відповідних процесуально-слідчих дій за участю позивача, надані позивачем до клопотання копії заяви про вчинення злочину та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, господарський суд визнав неналежними доказами, оскільки дані докази не підтверджують ні факту проведення процесуально-слідчих дій саме в дату та час проведення підготовчого судового засідання, ні факту участі саме позивача у проведенні відповідних слідчих дій.

За таких обставин господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин неявки позивача у судове засідання, необґрунтованість та безпідставність заявленого позивачем клопотання про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що дізнався про проведення судового засідання лише в день розгляду справи та надав до суду відповідні докази поважності неприбуття в судове засідання, які мав позивач на день розгляду справи.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги та переглядаючи справу в межах, встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктами 1, 2 частини 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з частиною 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з доданої до апеляційної скарги довідки старшого слідчого СВ Київського ВП ГУНП в Харківській області №61/2728 від 03.07.2019 року, позивач та його представник 02.07.2019 року з 14:00 години до 17:30 години приймали участь у проведенні слідчих дій по кримінальному провадженню.

Оскільки вказана довідка була надана позивачу вже після постановляння оскаржуваної ухвали, а також те, зо вказана довідка могла бути надана лише після фактичного проведення слідчих дій - тобто лише після їх фактичного проведення, колегія суддів приймає таку довідку як доказ, оскільки такий доказ не існував до 03.07.2019 року та не міг бути поданий позивачем до суду першої інстанції, з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З вказаної довідки слідчого вбачається, що позивач та його представник не прибули в судове засідання з поважних причин, що свідчить про передчасність висновків місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи та залишення позову без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена за умов неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим ця ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга позивача - задоволенню.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.07.2019 року скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 19.08.2019 року.

Головуючий суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко

Суддя М.М. Слободін