ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

08 серпня 2019 року Справа № 915/1849/19

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., розглянувши

заяву компанії Phaethon International Co.A.G. (Alpenstrasse 15, 6302, Zug, Switzerland),

представник заявника - адвокат Чукітова В.В., м. Одеса, вул. Сонячна, 5, офіс 310,

про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно

ВСТАНОВИВ:

Компанія Phaethon International Co. A.G. (далі - Компанія) звернулась до господарського суду Миколаївської області із заявою від 05.08.2019 року про забезпечення позову в порядку ст.ст. 136-138 ГПК України, шляхом накладення арешту на судно ANAIS (ІМО9224025) (далі - Судно), яке зареєстроване під прапором держави Ліберія, власником якого є 4Gen Corp, Greece, Care of Forth Shipping Co, з місцезнаходженням: 189 Vouliagmenis Avenue, Glyfada, 166 74 Athens, Greece, а фрахтувальником - компанія «Veles Bulk S.A.», ADR Building, 13-th Floor, Samuel Lewis Avenue and 58-th Street, Obbario, Panama, Republic of Panama, і яке знаходиться в акваторії морського порту Миколаїв Адміністрації Миколаївського морського порту (далі - порт), а саме, шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії порту.

Заяву мотивовано наступним.

Компанія «Фаетон Інтернешнл Компані АГ» надавала послуги Компанії «Велес Балк С.А.» з фрахтування морського судна за договором від 01.08.2018 року в період з 18.30. по Грінвичу 15.08.2019 року до 17.10.2018 року 06.36. по Грінвічу. Порт завантаження Кавказ, порт розвантаження Фумі, Вьетнам. Так електронним листом від 01.08.2018 року були погоджені умови договору між сторонами та виставлений рахунок. Загальна вартість договору складала 1835153,76 доларів США, а сплачено було 1697190,66 доларів США, заборгованість складає 137963,10 доларів США.

Компанія «Фаетон Інтернешнл Компані АГ» надала послуги з фрахтування судна «Шандонг Чонг Вен» в повному обсязі та належним чином. Однак Компанія «Велес Балк С.А.» не виконала умови погодженого сторонами договору та не сплатила повну вартість наданих послуг.

У зв`язку із викладеними обставинами Компанія «Фаетон Інтернешнл Компані АГ» була вимушена звернутись до Лондонської асоціації морських арбітрів, що підтверджується відповідним листом Лондонської юридичної компанії від 30.07.2019 року.

Однак, станом на 05.08.2019 року компанія «Велес Балк С.А.» не здійснила оплату наданих послуг у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на дату звернення з цією заявою сума заборгованості складає 137963,10 доларів США.

01.08.2019 року заявнику стало відомо, що в акваторію морського порту Миколаїв зайшло судно ANAIS (ІМО 9224025), зареєстроване під прапором держави Ліберія, власником якого є Gen Corp, Greece, Care of Forth Shipping Co, з місцезнаходженням: 189 Vouliagmenis Avenue, Glyfada, 166 74 Athens, Greece), яке знаходиться у розпорядженні Компанії «Veles Bullk S.A.». Інформація була отримана на підставі листів брокерів на загальному ринку перевезень.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 136 ГПК України).

Позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч. 1, 4 ст. 137 ГПК України).

Заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту. У разі подання заяви про забезпечення позову про арешт морського судна заявник повинен пред`явити позов протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч.ч. 2-3 ст. 138 ГПК України).

Заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч.ч. 2-4 ст. 140 ГПК України).

У відповідності до положень Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна", яка набрала чинності для України з 16.05.2012, "морська вимога" - вимога, що виникає на підставі: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна (п. 1 ст. 1 Конвенції).

Згідно ст. 42 КТМ України, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з: заподіянням шкоди в результаті втрати або пошкодження майна у зв`язку з експлуатацією судна; заподіянням шкоди в результаті позбавлення життя або ушкодження здоров`я на суші або на воді у прямому зв`язку з експлуатацією судна; заподіянням шкоди навколишньому природному середовищу; винагородою, що належить за здійснення рятувальних заходів або виконання вимог будь-яких договорів про рятування; компенсацією та іншими сумами, що належать за усунення або спробу усунення загрози заподіяння шкоди, за вжиття запобіжних заходів чи здійснення аналогічних операцій; підняттям, віддаленням або знищенням судна, що стало уламками, чи його вантажу та викликаними цим витратами; будь-яким договором використання або фрахтування судна; будь-яким договором перевезення вантажу або пасажирів на судні; втратою чи пошкодженням вантажу, включаючи багаж, під час перевезення або у зв`язку з ним; загальною аварією; лоцманським проведенням та сплатою лоцманських зборів; буксируванням; постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його; будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна; зборами в порту, каналі та інших судноплавних водах, а також у доці; заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв`язку з виконанням ними своїх службових обов`язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені; дисбурсменськими витратами, які здійснюються щодо судна капітаном, власником, фрахтувальником або агентом; страховою премією, включаючи внески за взаємне страхування, що сплачуються стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; будь-якою комісійною, брокерською або агентською винагородою, що сплачується стосовно судна його власником або фрахтувальником за бербоут-чартером; будь-яким спором про право власності на судно або володіння ним; будь-яким спором між двома або кількома власниками судна щодо використання судна і розподілу прибутку; заставою судна; будь-яким спором, що виникає з договору купівлі-продажу судна.

Підтвердженням знаходження судна в акваторії морського порту Миколаїв, адміністрація якого - Адміністрації Миколаївського морського порту (54020, м. Миколаїв, Україна, вул. Заводська, 23) слугують відомості, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic, доступних на однойменному веб-сайті - http://www.marinetraffic.com/ від 01.08.2019 року.

Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року визначено наступне:

- на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт (ст. 4);

- процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення (ч. 2 ст. 6);

- судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (ч. 2 ст. 8).

Вказана Конвенція 16.05.2012 року набрала для України чинності та діє на території згідно Закону України Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, Конституції України та Закону України Про міжнародні договори України, частиною 1 статті 9 та частиною 1 статті 19, відповідно яких визначено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно ст. 2 Конвенції судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1. Судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним. Якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв`язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна (ч. ч. 1, 3, 4 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952року).

Статтею 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в статті 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

Положеннями ч. 2 ст. 8 Конвенції вказано, що судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1,чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України (ч. ч. 1, 2 ст. 41 КТМ України).

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення заяви Компанії «Фаетон Інтернешнл Компані АГ» (Phaethon International Co. A.G.) про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

З метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, суд вважає за необхідне зобов`язати заявника внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі 560000,00 грн. (зустрічне забезпечення).

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 141, 144 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Заяву компанії Phaethon International Co.A.G. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно - задовольнити.

2. Накласти арешт на судно ANAIS (ІМО 9224025), зареєстроване під прапором держави Ліберія, фрахтувальником якого є компанія «Veles Bulk S.A.», ADR Building, 13-th Floor, Samuel Lewis Avenue and 58-th Street, Obbario, Panama, Republic of Panama, власником якого є 4Gen Corp, Greece, Care of Forth Shipping Co, з місцезнаходженням: 189 Vouliagmenis Avenue, Glyfada, 166 74 Athens, Greece), яке знаходиться в акваторії морського порту Миколаїв Адміністрації Миколаївського морського порту (54020, м. Миколаїв, Україна, вул. Заводська, 23) шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії морського порту Миколаїв Адміністрації Миколаївського морського порту (54020, м. Миколаїв, Україна, вул. Заводська, 23).

3. Роз`яснити усім заінтересованим особам, права яких обмежуватимуться цією ухвалою суду, у тому числі компаніям «Veles Bulk S.A.», 4Gen Corp, Greece, Care of Forth Shipping Co, про можливість негайного звернення до господарського суду Миколаївської області для спростування доводів компанії Phaethon International Co. A.G. на арешт судна.

4. Роз`яснити заявнику - компанії Phaethon International Co. A.G., що позов, який забезпечується цією ухвалою суду, має бути поданий до суду протягом 30 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

5. Зобов`язати заявника - компанію Phaethon International Co. A.G. з метою забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, внести на депозитний рахунок суду (розрахунковий рахунок 6210 у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код 03499980) грошові кошти в сумі 560000,00 грн. (зустрічне забезпечення). Документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення надати суду не пізніше 16.08.2019 року.

6. Ухвалу направити для негайного виконання на адреси Адміністрації Миколаївського морського порту (54020, м. Миколаїв, Україна, вул. Заводська, 23), Капітану Миколаївського морського торговельного порту (54002, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, ), Миколаївській філії ДП «Адміністрація морських портів України» (54002, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23, ел. пошта: ), відділу прикордонної служби «Миколаїв» Херсонського прикордонного загону (75000, м. Херсон, вул. Перекопська, ел. пошта: ), підрозділу митного оформлення Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (54017, м. Миколаїв, вул. Московська 57-а, ел. пошта: ).

Ухвала суду набирає законної сили 08.08.2019р. та дійсна для пред`явлення державному виконавцю протягом 3-х років.

Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою є заявник Компанія «Фаетон Інтернешнл Компані АГ», Альпенштрассе 15, 6302, Цуг, Швейцарія (Phaethon International Co. A.G.,Alpenstrasse 15, 6302, Zug, Switzerland).

Боржник: Компанія "Велес Балк С.А.", Будівля АДР, 13й поверх, авеню Семюеля Льюіса 58 вулиц, Обаррио, Панама, Республіка Панама, («Veles Bulk S.A.», ADR Building, 13-th Floor, Samuel Lewis Avenue and 58-th Street, Obbario, Panama, Republic of Panama).

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Південно-Західного апеляційного господарського суду у строк та порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Суддя А.П. Алексєєв