номер провадження справи 15/142/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2019 Справа № 908/1469/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

позовної заяви Керівника Токмацької прокуратури Запорізької області, 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 50/57 в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, 03135, м. Київ, вул. Перемоги, буд. 14 в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, 69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, 14

до відповідача Приватного акціонерного товариства Петромихайлівське, 70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро Михайлівка, вул. Миру, буд. 89

про стягнення коштів

при секретарі судового засідання Осоцькому Д.І.

За участю представників сторін та учасників процесу:

представник прокуратури Стешенко В.С., посвідчення № 038186 від 30.12.2015;

від позивача Кіченко В.В., довіреність б/н від 28.03.2019;

від відповідача Дерев`янко Д.В., довіреність № 1 від 03.01.2019.

Суть спору:

12.06.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Керівника Токмацької прокуратури Запорізької області, Запорізька область, м. Токмак в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, м. Запоріжжя до відповідача Приватного акціонерного товариства Петромихайлівське, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро Михайлівка про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом.

12.06.2019 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 19.06.2019 позовну заяву Керівника Токмацької прокуратури Запорізької області, Запорізька область, м. Токмак в інтересах держави, в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м. Київ в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, м. Запоріжжя до відповідача Приватного акціонерного товариства Петромихайлівське, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро Михайлівка про стягнення коштів, залишено без руху.

24.06.2019 на адресу господарського суду надійшла заява Керівника Токмацької прокуратури Запорізької області, Запорізька область, м. Токмак про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1469/19, присвоєно справі номер провадження 15/142/19. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 24.07.2019 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 24.07.2019 оголошено у судовому засіданні перерву до 06.08.2019 о 14 год. 15 хв.

Розгляд справи відповідно до вимог ст. 222 ГПК України здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно апаратного комплексу Оберіг.

Прокурор підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позові. В обґрунтування позову зазначив, що уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на ст. ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 23, 24 Закону України Про прокуратуру, ст. ст. 4, 53, 129, 162 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 217, 224 Господарського кодексу України, ст. ст. 5, 29 Бюджетного кодексу України, ст. 29 Закону України Про дорожній рух, ст. ст. 1, 33, 48, 60 Закону України Про автомобільний транспорт, ст. 14 Закону України Про державний бюджет на 2018 рік, ст. 4 Закону України Про судовий збір. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні 06.08.2019 прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених у позові, відповіді на відзив № 37/1-2170-вих 19 від 19.07.2019.

Представник позивача у призначені судові засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення на адресу відповідної ухвали. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав зазначених у відзиві вих. від 10.07.2019 в якому зазначив, що 24.07.2018 у темну пору доби було здійснено габаритно-ваговий контроль за допомогою засобу вимірювальної техніки, на який не отримано свідоцтво про метрологічну атестацію в ДП Укрметртестстандарт на предмет відповідності технічних характеристик ваг вимогам технічної документації виробника саме у динамічному режимі зважування (під час руху), що є порушення пунктів 11, 13 Порядку. Також, довідки надані позивачем про зважування від 24.07.2018, всупереч приписам п. 18 Порядку не містять даних про місце здійснення габаритно-вагового контролю. Відповідач звертає увагу суду на те, позивачем було порушено вимоги п.п. 2) п. 5 Розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України №255 від 28.01.2016, щодо облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю комплектом пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі. Оскільки відповідно до довідок про зважування, наданих позивачем, вимірювання проводилось у режимі Dynamic. Крім того відповідач зазначає, що автотранспорт відповідача здійснював транспортування гороху, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Відповідач зауважує, що єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів в Україні є лише Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України. Зазначене свідчить про відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та, відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів. З огляду на викладене, вважаємо, що дії позивача при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, та результати вимірювання, здійснені позивачем, не можна вважати правомірними, бо такі свідчать про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем.

Прокурор скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив від 26.07.2019, за якою не погоджується з запереченнями відповідача викладеними у відзиві.

Відповідач проти відповіді на відзив заперечив, з підстав викладених у письмових запереченнях від 02.08.2019.

В судому засіданні 06.08.2019 судом, в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 5 днів.

Заслухавши доводи прокурора, позивача та відповідача, суд встановив наступне.

24.07.2018 уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

На підставі наказу про затвердження графіку проведення перевірок від 19.07.2018 № 19881/25/18 та направлення на рейдову перевірку від 23.07.2018 № 003224 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 24.07.2018 на 341 км а/д Харків-Сімферополь, проведено перевірку транспортних засобів:

- марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з причіпом марки JANM14 модель HWIS, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

- марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 з причіпом марки GRAS, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Зазначені автомобілі згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , АРС НОМЕР_6 , АРС НОМЕР_7 та АСС НОМЕР_8 належать ПАТ Петромихайлівське (), яке зареєстровано за адресою: вул. Миру, буд. 89, с. Петро-Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область.

За даним фактом посадовими особами складено відповідні акти від 24.07.2018 № 089325 та №089326 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 24.07.2018 № 0010730 та №0010729, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 24.07.2018 № 0013730 та №0013729.

Факт порушення вагових обмежень також підтверджується довідками про зважування від 24.07.2018 № 14793 виконану о 22 год 34 хв та о 22 год 37 хв.

Крім того, у товарно-транспортній накладній від 24.07.2018 № 071585 та №071586 зазначено, що вищезазначені автомобілі марки DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прямували із села Петро-Михайлівка, Вільнянський район, Запорізька область (пункт навантаження) до вулиці Горького, буд.. 7 у місті Бердянську Запорізької області (пункт розвантаження).

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено два розрахунки плати за проїзд великовагових та/або великогабаритного транспортного засобу від 24.07.2018 та нараховано плату за проїзд у розмірі 90,00 євро та 364,50 євро, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 24.07.2018 еквівалентно 2 788,96 грн та 11 295,27 грн (на день проведення розрахунку, а саме на 24.07.2018 курс гривні до 100 євро становив 3098,84 гривень), яку відповідачем на час звернення прокурора до суду не сплачено.

Незважаючи на вказане, Державною службою України з безпеки на транспорті, за наявності підстав, заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито, що підтверджується листом управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 22.05.2019 №13172/26/24-19.

З урахуванням вищевикладеного підставою для представництва Токмацькою прокуратурою Запорізької області інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області є факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 14 084,23 грн. та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до змісту з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України Про дорожній рух, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 1 Закону України Про автомобільний транспорт, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій -особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Також статтею 48 цього Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 даного Положення Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно з пп. 1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Пунктом 8 Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Відповідно до п.п. 15, 27 п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879.

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з ч. 3 п. 2 вищезазначеного Порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні -24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, у тому числі:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 № 422;

- видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 30 Порядку № 879, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг)хВ, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

Пунктом 31 Порядку № 879 передбачено, що при визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно -, двох - та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Відповідно п. 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

За результатами зважування автомобіля та габаритно-вагового контролю, посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області зафіксовано навантаження на осі: у першому випадку 1) 15,71 тонн (передня ось) - нормативно допустиме 16,0 тонн; 2) 24,02 тонн (задня ось) - нормативно допустиме 24,02 тонн, повна маса транспортного засобу склала 39,73 тонн та у другому випадку 1) 16,42 тонн (передня ось) нормативно допустиме 160,0 тонн; 2) 24,81 тонн (задня ось) нормативно допустиме 24,00 тонн, повна маса транспортного засобу склала 40,43 тонн, при нормативно допустимій 40,0 тонн, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує зокрема, фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиничну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиничну задню вісь -11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т).

Крім того, п. 27 Порядку № 879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Станом на 24.07.2018, день проведення розрахунку, сума 454,50 євро (90+364,50) за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України, складає 14 084,23 грн.

Окрім цього, п. 26 Порядку № 879 передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету.

У передбачені п. 31-1 Порядку №879 строки, нарахована до сплати ПАТ Петромихайлівське плата за проїзд в сумі 454,50 Євро не сплачена, що підтверджується листом управління Укртранбезпеки у Запорізькій області від 22.05.2019 №13172/26/24-19.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складання відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд, посадові особи управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області діяли на підставі та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги про стягнення 454,50 євро (еквівалент 14 084,23 грн), обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Суд вважає заперечення відповідача на позов безпідставними внаслідок встановлених судом обставин справи, наданих учасниками судового доказів та вимог законодавства України.

Щодо заборони експлуатації пересувних пунктів у темну пору доби, визначеного п. 11 Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку місце та режим роботи пересувного пункту встановлюється Укртрансбезпекою за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Наявність освітлення в даному випадку підтверджується фотографією, з якої вбачається, що за місцем розташування (341 км а/д М18) наявне зовнішнє освітлення.

Вказане підтверджує правомірність проведеного габаритно-вагового контролю згідно положень Порядку.

Що стосується порушення п. 18 Порядку, а саме відсутності зазначення місця проведення габаритно-вагового контролю у довідці про зважування від 24.07.2018, суд зазначає.

Відповідно до п. 18 Порядку, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

У довідках про результати здійснення габаритно-вагового контролю зазначається місце розташування пункту габаритно-вагового контролю, яким є 341 км автодороги М18, що свідчить про відсутність порушень пункту 18 Порядку при здійсненні габаритно-вагового контролю.

Щодо порушення позивачем п. 13 Порядку в частині використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена.

Відповідно до п. 13 Порядку під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

До матеріалів справи долучено докази у якості документів, що підтверджують метрологічну атестацію обладнання, а саме свідоцтво про державну метрологічну атестацію від 08.09.2009 № 34-1191, свідоцтво про повірку № 34-00/1621 вимірювального приладу, яким здійснювався габаритно-ваговий контроль, сертифікат перевірки типу СТ 000438.

Відповідно до сертифікату перевірки типу серії НОМЕР_9 №000438, в графі Тип приладу вказано, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь.

Таким чином, вимірювальний прилад призначений також й для динамічного вимірювання, та вимоги щодо облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю не були порушені.

Щодо незатвердженої центральним органом виконавчої влади у сфері метрології методики зважування.

За змістом статей 4 і 29 Закону України Про дорожній рух, статті 33 Закону України Про автомобільні дороги визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п. 19 вказаного вище Порядку постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 671 без визначення необхідності застосування будь-якою методикою. Вказана позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду від 02.08.2018 у справі № 820/1420/17. Таким чином, відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю, затвердженої Міністерством економічного розвитку, не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, заявлених прокурором.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Петромихайлівське (70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро Михайлівка, вул. Миру, буд. 89; ідентифікаційний код юридичної особи: 00488800) до державного бюджету за наступним реквізитами: р/р НОМЕР_10 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Запорізькій області (, МФО 813015, призначення платежу 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у розмірі 454,50 євро, що еквівалентно 14 084,23 грн (чотирнадцять тисяч вісімдесят чотири гривні 23 коп) відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 24.07.2018. Видати наказ.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Петромихайлівське (70015, Запорізька область, Вільнянський район, с. Петро Михайлівка, вул. Миру, буд. 89; ідентифікаційний код юридичної особи: 00488800) на користь прокуратури Запорізької області в особі Токмацької прокуратури Запорізької області (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 50/57, ідентифікаційний код юридичної особи: 02909973, розрахунковий рахунок № НОМЕР_11 , відкритий у Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) кошти, витрачені у 2019 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.08.2019.

Суддя І. С. Горохов