РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.08.2019Справа № 910/6061/19
За позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в м. Києві

до Акціонерного товариства «Завод Квант»

про стягнення 129124,30 грн

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м.Києві звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "ЗАВОД "КВАНТ" про стягнення 129241,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взяті на себе за договором № 3-Д від 18.04.2005 зобов`язання по оплаті виконаних робіт, в зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 129241,30 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

24.05.2019 від позивача через канцелярію суду надійшов супровідний лист на виконання ухвали від 15.05.2019 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.05.2019 відкрито провадження у справі № 910/6061/19, постановлено, розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, процесуальні документи були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03022, м. Київ, вулиця Трутенка, буд. 2.

Станом на дату розгляду справи поштове відправлення № 01 5 про вручення відповідачу ухвали від 29.05.2019 не було вручене під час доставки, про що вказано у довідці форми 20: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідачів, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачам ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/6061/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористались своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

10.06.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог з 129241,30 грн. до 91005,26 грн. Позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 76471,91 грн, суму 3% річних у розмірі 1120,37 грн та подвійну облікову ставку у розмірі 13412,98 грн.

Відповідно до п. 2, ч. 2, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вищезазначена заява, за своєю правовою природою являється заявою про зменшення розміру позовних вимог і була подана до початку розгляду справи по суті, а тому приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахування заяви про зменшення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

18.04.2005 року між Головним управлінням МНС України в м. Києві, в особі начальника Головного управління Косара Анатолія Михайловича, який діє на підставі положення, надалі «Пожежна охорона» з одного боку, та ВАТ «Завод «Квант», надалі замовник з іншого боку уклали договір № 3Д про організацію пожежно - профілактичного обслуговування Управлінням з організації забезпечення пожежної безпеки на закритих об`єктах у ВАТ «Завод «Квант». Даний Договір визначає правові, фінансово економічні і соціально - побутові засади між сторонами, які його уклали.

Додатковою угодою № 1 від 21.06.2013 до договору № 3Д від 18.04.2005, преамбулу договору було змінено на: «Відкрите Акціонерне Товариство «Завод Квант», в особі Арбітражного керуючого ліквідатора Зубкової Алли Михайлівни, що діє на підставі ухвали Господарського Суду м. Києва, та в подальшому іменується « Замовник», з однієї сторони, та Головне управління ДСНС України в місті Києві, у подальшому - Виконавець, в особі начальника Головного управління генерал - майора служби цивільного захисту Куценка Андрія Миколайовича, що діє на підставі Положення, надалі разом іменовані сторони, уклали цей договір про наступне:»

Відповідно до п.1.1. - 1.7. договору ( з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 26.10.2011, додаткової угоди №2 від 29.12.2012, додаткової угоди № 2 від 30.12.2013 до договору № 3Д від 18.04.2005), договір визначає правові, фінансово - економічні і соціально - побутові засади між сторонами, які його уклали. Права і обов`язки сторін визначаються на підставі Конституції України, Цивільного кодексу України, Законів України від 17.12.1993 року N 3745-XII «Про пожежну безпеку» та N 1859 - IV «Про правові засади цивільного захисту», постанови Кабінету Міністрів України від 26.07 1994 року N508 «Про заходи щодо виконання Закону України «Про пожежну безпеку», наказу МНС України від 10.03.2009 року №164, Указів Президента України, постанов і розпоряджень Кабінету Міністрів України, нормативно - правових актів МНС, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування прийнятих у межах їх компетенції, а також умовами цього договору. Предметом цього договору є охорона від пожеж на об`єкті «Замовника» силами Управління з організації забезпечення заходів цивільного захисту на особливо важливих об`єктах. Штатна чисельність особового складу, що залучається виконавцем для виконання робіт, зазначається в окремому кошторисі, що є невід`ємним додатком до цього договору ( додаток № 1). Замовник доручає, а виконавець протягом строку дії договору організовує (щоденну) охорону від пожеж об`єктів замовника, а замовник зобов`язується оплатити виконані роботи, в терміни, визначені договором. Зміна штатної чисельності особового складу здійснюється за рішенням сторін.

Відповідно до п. 2.1.1., 2.1.3. ( з урахуванням змін внесених до договору № 3Д від 19.04.2005 додатковою угодою № 2 від 29.12.2012), пожежна охорона зобов`язана виконувати роботи по охороні від пожеж якісно та вчасно, для чого організовувати та здійснювати службу на об`єктах «Замовника», забезпечуючи постійну готовність особового складу до виконання дій за призначенням; проводити вступний інструктаж серед робітників і службовців «Замовника», щодо заходів пожежної безпеки, запобігання пожежам та їх гасіння.

Відповідно до п. 2.2. ( з урахуванням змін внесених до договору № 3Д від 19.04.2005 додатковою угодою № 2 від 29.12.2012), «пожежна охорона» має право отримувати оплату в порядку та розмірах, передбачених кошторисом на утримання працівників «Пожежної охорони».

Відповідно до п. 2.3.1. ( з урахуванням змін внесених до договору № 3Д від 19.04.2005 додатковою угодою № 2 від 29.12.2012), «замовник» зобов`язується прийняти і оплатити виконані роботи відповідно до погодженого сторонами кошторису на утримання працівників «Пожежної охорони».

Пунктом 3.1. договору № 3Д від 19.04.2005, передбачено , що плату за утримання «Пожежної охорони» згідно з цим договором здійснюється щомісячно, не пізніше 5 числа кожного місяця, вноситься на її поточний рахунок, по пред`явленому рахунку.

Відповідно до п. 3.4. ( з урахуванням змін внесених до договору № 3Д від 19.04.2005 додатковою угодою № 2 від 30.12.2013), документом , що підтверджує факт виконання виконавцем робіт, передбачених цим договором, є Акт приймання - передачі виконаних робіт, підписаний сторонами та засвідчений їх печатками, який складається щомісячно не пізніше 10 числа наступного за звітнім місяця. Якщо замовник не підписав акт з приймання - передачі виконаних робіт і не надіслав мотивовану відмову від його підписання, роботи вважаються виконаними в повному обсязі. Обов`язок по складанню акта покладено на виконавця.

Відповідно до п. 4.1., 4.2. договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену нормами чинного законодавства України і цим договором. У разі несвоєчасної оплати вартості наданих послуг, передбаченої цим договором, «Замовник» сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості наданих послуг з яких допущене прострочення оплати за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 5.1. ( з урахуванням змін внесених додатковою угодою №2 від 29.12.2012 до договору № 3Д від 18.04.2005), договір набуває чинності з 01.01.2013 і діє до 31.12.2013.

Пунктами 5.2. - 5.5. (з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 26.10.2011 до договору № 3Д від 18.04.2005), припинення дії договору не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань, які не були ними виконані в період дії договору. Зміни та (або) доповнення, додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на те представниками сторін та засвідчені печатками сторін. Визнання будь - якого положення цього договору недійсним, незаконним або неможливим для виконання не означає недійсність, незаконність чи неможливість виконання інших його положень. Усі спори та розбіжності, пов`язані із цим договором, вирішуються сторонами шляхом переговорів. Якщо спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у судовому порядку.

Додатковою угодою №1 від 26.10.2011 до договору №3Д від 18.04.2005, сторонами було внесено зміни до преамбули договору та п. 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6. Також, було внесено зміни в розділ №2 «Права та обов`язки сторін», а також розділ 5 «Строк дії та порядок розірвання договору» було викладено в новій редакції, внесеними змінами було продовжено строк дії договору до 31.12.2011.

Додатковою угодою №2 від 08.12.2011 до договору № ЗД від 18.04.2005, строк дії договору було продовжено до 30.06.2012.

Додатковою угодою №1 від 14.05.2012 до договору № 3Д від 18.04.2005, було змінено преамбулу договору, а також, внесено зміни до розділу № 7 «Юридичні адреси і реквізити сторін».

Додатковою угодою №2 від 29.12.2012 до договору №3Д від 18.04.2005, було внесено зміни до преамбули договору, до пункту 1.3., а також розділ № 2 «Права та обов`язки сторін» було викладено в новій редакції. Було продовжено строк дії договору до 31.12.2013.

Додатковою угодою № 2 від 30.12.2013 до договору № 3Д від 18.04.2005, сторони домовились подовжити дію договору до 31.12.2014. Крім того, було внесено зміни до п. 1.3., 1.7., 2.1.17., 3.4. Було доповнено договір розділом №7 «Форс - мажорні обставини»

Додатковою угодою № 1 від 24.12.2014 до договору № 3Д від 18.04.2005, сторони домовились подовжити дію договору до 31.12.2015.

Додатковою угодою №1 від 21.06.2013 до договору № 3Д від 18.04.2005, було внесено зміни до розділу місцезнаходження та банківські реквізити сторін, а саме: 01601, м. Київ, вул.. Володимирська, 13; р/р НОМЕР_1 в ГУ ДКС України у м. Києві; МФО - 820019; код ЄДРПОУ - 38620155; свідоцтво платника ПДВ - 200130682; ІПН № - 90.

Додатковою угодою №3 від 27.11.2017 до договору № 3д від 18.04.2005, враховуючи лист головного управління від 03.11.2017 №30/912 сторони домовились внести зміни до договору та збільшити ціну договору визначену кошторисом суму визначену розрахунком, що додається до цієї додаткової угоди. Вказана додаткова угода вступає в силу з моменту підписання, але розповсюджується на правовідносини, що виникли за договором з 01.07.2017 та діє строком, на який укладено договір.

Позивачем до матеріалів справи додано, додаток до додаткової угоди №3 від 27.11.2017, а саме, розрахунок додаткової потреби в коштах для збільшення ціни договору від 18.04.2005 № 3Д на загальну суму 3696,00 грн. Розрахунок містить підписи та печатки сторін.

У матеріалах справах міститься додаток № 1 до договору № 3Д від 18.04.2005, а саме, кошторис витрат, необхідних для забезпечення умов договору з ВАТ «Завод Квант» на утримання штатної посади старшого інженера УОЗЗЦЗ на ОВО ГУ ДСНС України у м. Києві на 2018 рік на загальну суму 229416,07 грн, з них 19118,02 грн за кожен місяць. Додаток містить підписи та печатки сторін.

У матеріалах справах міститься додаток № 2 до договору № 3Д від 18.04.2005, а саме, розшифровка витрат, необхідних для забезпечення умов договору з ВАТ «Завод «Квант» на утримання штатної посади старшого інженера УОЗЗЦЗ на ОВО ГУ ДСНОС України у м. Києві по КЕКВ - 2112 «Грошове забезпечення» на 2018 рік на загальну суму 117702,00 грн, з них 9808,50 грн на місяць. Додаток містить підпис та печатку позивача.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем взятих на себе за договором № 3-Д від 18.04.2005 зобов`язань по оплаті виконаних робіт, в зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 91005,26 грн. заборгованості та нарахованих санкцій.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір № 3д від 18.04.2005, як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Позивачем до матеріалів справи додано акт звірки взаємних розрахунків за період: 2 квартал 2018 р. між Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві і Відкритим акціонерним товариством «Завод «Квант». Відповідно до акту звірки станом на 30.06.2018 заборгованість ВАТ «Завод «Квант» перед Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві складає 19118,02 грн. Акт звірки містить підписи та печатки сторін.

В матеріалах справи містяться акт надання послуг до договору №3Д від 18.04.2005 № 1283 від 31.07.2018 на суму 19118,02 грн. (акт містить підписи та печатки сторін); акт надання послуг № 1976 від 31.10.2018 на суму 19118,02 грн. ( акт містить підпис та печатку позивача, підпис та/або печатка відповідача відсутня); акт надання послуг № 2330 від 30.11.2018 на суму 19118,02 грн. ( акт містить підпис та печатку позивача, підпис та/або печатка відповідача відсутня); акт надання послуг № 2653 від 31.12.2018 на суму 19117,85 грн. ( акт містить підпис та печатку позивача, підпис та/або печатка відповідача відсутня). Отже до матеріалів справи долучено акти надання послуг на загальну суму 76471,91 грн, з яких підписано актів обома контрагентами на суму 19118,02 грн.

В своїй позовній заяві Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в м. Києві посилається на п. 5.1. договору №3Д від 18.04.2005, а саме на те, що даний договір укладається строком на три роки і вступає в силу з моменту його підписання. Якщо за три місяці до закінчення строку договору жодна із сторін не вимагає його зміни, договір триває на попередніх умовах і на той самий строк. Проте, даний пункт договору було змінено додатковою угодою №1 від 26.10.2011 до договору № 3Д від 18.04.2005 на : « припинення дії договору не звільняє сторони від виконання покладених на них зобов`язань».

Відповідно до доданих до справи доказів, останнього разу дію договору сторонами було продовжено додатковою угодою № 1 від 24.12.2014 до договору № 3Д від 18.04.2005, до 31.12.2015.

Проте, сторони своїми фактичними діями продовжили строк дії договору, а саме, позивач надавав послуги з пожежної охорони, відповідач їх приймав, про що свідчить акт звірки розрахунків та акти надання послуг. Підписані сторонами додаткова угода № 3 від 27.11.2017 та додатки до неї свідчать, що сторони у своїй діяльності і після 31.12.2015 продовжують керуватись в своїй діяльності умовами договору № 3Д від 18.04.2005.

До матеріалів справи додано лист №65/12/1464 від 13.03.2019, відповідно до якого, позивач на виконання вимог п. 3.4. ( з урахуванням змін внесених до договору № 3Д від 19.04.2005 додатковою угодою № 2 від 30.12.2013), просить відповідача підписати акти надання послуг №1976 від 31.10.2018, №2330 від 30.11.2018, №2653 від 31.12.2018. Додатками до даного листа вказані вище акти у двох екземплярах.

Відповідно до списку №7225 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Києві - 1, фіскальному чеку ПАТ «Укрпошта» від 25.03.2019, лист №65/12/1464 від 13.03.2019 ( номер поштового відправлення 767) було відправлено Акціонерному товариству «Завод Квант». Відповідно до роздруківки з офіційного сайту АТ «Укрпошта», поштове відправлення № 767 було вручено за довіреністю 27.03.2019.

Відповідно до п. 3.4. ( з урахуванням змін внесених до договору № 3Д від 19.04.2005 додатковою угодою № 2 від 30.12.2013), документом , що підтверджує факт виконання виконавцем робіт, передбачених цим договором, є Акт приймання - передачі виконаних робіт, підписаний сторонами та засвідчений їх печатками, який складається щомісячно не пізніше 10 числа наступного за звітнім місяця. Якщо замовник не підписав акт з приймання - передачі виконаних робіт і не надіслав мотивовану відмову від його підписання, роботи вважаються виконаними в повному обсязі. Обов`язок по складанню акта покладено на виконавця.

Отже, враховуючи положення договору укладеного між сторонами та докази, які додано до матеріалів справи, позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги за актами надання послуг №1283 від 31.07.2018, №1976 від 31.10.2018, №2330 від 30.11.2018, №2653 від 31.12.2018 на загальну суму 76471,91 грн.

Пунктом 3.1. договору № 3Д від 19.04.2005, передбачено, що плату за утримання «Пожежної охорони» згідно з цим договором здійснюється щомісячно, не пізніше 5 числа кожного місяця, вноситься на її поточний рахунок, по пред`явленому рахунку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань з оплати послуг охорони від пожежі. А саме, відповідач мав оплатити надані йому позивачем послуги за актом надання послуг №1283 від 31.07.2018 до 06.08.2018, №1976 від 31.10.2018 відповідач є таким, що прострочив від 06.11.2018 , №2330 від 30.11.2018 до 06.12.2018, №2653 від 31.12.2018 до 06.01.2019.

Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, наявність заборгованості з оплати послуг з охорони від пожежі у загальному розмірі 76471,91 грн.

Отже, позові вимоги щодо стягнення суми основного боргу з відповідача у розмірі 76471,91 грн., підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов`язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством відповідальності.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. (ст.549 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1., 4.2. договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену нормами чинного законодавства України і цим договором. У разі несвоєчасної оплати вартості наданих послуг, передбаченої цим договором, «Замовник» сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості наданих послуг з яких допущене прострочення оплати за кожний день прострочення.

Зважаючи на наведені приписи договору укладеного між сторонами, та приписами чинного законодавства позивачем було розраховано пеню у розмірі подвійної ставки НБУ в періоди з 06.08.2018 по 05.11.2018 на суму 19118,02 грн.; з 06.11.2018 по 05.12.2018 на суму 38236,00 грн.; з 06.12.2018 по 05.01.2019 на суму 57354,00 грн.; з 06.01.2019 по 02.05.2019 на суму 76472,00 грн. на загальну суму 1120,37 грн. загальний розмір пені за розрахунком позивача визначено у розмірі 13412,98 грн.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки періоди нарахування пені позивачем визначено невірно, а саме без урахування положень ч.6 ст. 232 ГК України, судом згідно вимог чинного законодавства було виконано перерахунок пені за актами надання послуг №1283 від 31.07.2018 за період з 06.08.2018 по 06.02.2019, №1976 від 31.10.2018 за період з 06.11.2018 по 02.05.2019 , №2330 від 30.11.2018 за період з 06.12.2018 по 02.05.2019, №2653 від 31.12.2018 за період з 06.01.2018 по 02.05.2019.

Згідно перерахунку суду, сума нарахованої пені за актами надання послуг №1283 від 31.07.2018 за період з 06.08.2018 по 06.02.2019 на заборгованість 19118,02 грн. визначено у розмірі 3471,62 грн., №1976 від 31.10.2018 за період з 06.11.2018 по 02.05.2019 на заборгованість 19118,02 грн. визначено у сумі 3352,72 грн. , №2330 від 30.11.2018 за період з 06.12.2018 по 02.05.2019 на заборгованість 19118,02 грн. визначено у сумі 2787,04 грн., №2653 від 31.12.2018 за період з 06.01.2018 по 02.05.2019 на заборгованість 19117,85 грн. визначено у сумі 2202,48 грн. Загальний розмір пені визначено судом у розмірі 11813,86 грн.

З огляду на вищезазначене сума пені підлягає стягненню з відповідача у розмірі - 11813,86 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи приписи чинного законодавства позивачем було розраховано 3% річних в періоди з 06.08.2018 по 05.11.2018 на суму 19118,02 грн.; з 06.11.2018 по 05.12.2018 на суму 38236,00 грн.; з 06.12.2018 по 05.01.2019 на суму 57354,00 грн.; з 06.01.2019 по 02.05.2019 на суму 76472,00 грн. на загальну суму 1120,37 грн. загальний розмір 3% річних за розрахунком позивача визначено у розмірі 1120,37 грн.

Суд перевірив розрахунок 3% річних здійснений позивачем та вважає його обгрунтвоаним та арифметично вірним, а суму у розмірі 1120,37 грн такою, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 76471,91 грн основного боргу, 1120,37 грн. 3% річних та 11813,86 грн. пені.

На підставі ст. 129 ГПК України, судовий збір покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог.

Крім того, суд відзначає, що в зв`язку зі зменшенням суми позовних вимог, надміру сплачений судовий збір у розмірі 17,62 грн повертається позивачу на підставі його заяви. Оскільки, позивач з відповідною заявою до суду не звертався, питання про повернення судового збору не вирішується судом.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного Товариства "Завод Квант" (місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Трутенка, буд. 2, ) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 13, ) 76471 (сімдесят шість тисяч чотириста сімдесят одну) грн. 91 коп. основного боргу, 3% річних у розмірі 1120 (тисяча сто двадцять) грн. 37 коп., 11813 (одинадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 86 коп. пені та 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім ) грн. 24 коп. судового збору.

3. В частині стягнення з Акціонерного Товариства "Завод Квант" (місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Трутенка, буд. 2, ) на користь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в м. Києві (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 13, ) пені у розмірі 1599,12 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя І.В.Усатенко