РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.07.2019Справа № 910/6049/19

За позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго»

до Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

про стягнення 1 014 101, 78 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Баган Т.Г. за дов.

Обставини справи:

Позивач подав на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до відповідача про стягнення 1 014 101,78 грн. за договором про постачання електричної енергії №200460 від 01.04.2004.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6049/19. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального провадження. Підготовче засідання призначено на 11.06.2019.

11.06.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що сплатив позивачу основну суму боргу в розмірі 881 037, 76 грн., решту позовних вимог визнав, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 132 064, 02 грн., з яких: 102 340, 55 грн. - пені, 8 554, 56 грн. - 3 % річних, 21 168, 91 грн. - збитків від інфляції.

11.06.2019 ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 09.07.2019.

Відповідно до ч.3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

05.07.2019 позивач подав через відділ діловодства Господарського суду міста Києва клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача у відповідності до ч. 3 ст. 196 ГПК України.

В підготовчому засіданні 09.07.2019 Відповідач надав докази сплати основного боргу у розмірі 881 037, 76 грн., та визнав позовні вимоги в сумі 132 064, 02 грн., з яких: 102 340, 55 грн. - пені, 8 554, 56 грн. - 3 % річних, 21 168, 91 грн. - збитків від інфляції.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 191, 192 цього Кодексу (ч.4 ст. 185 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд

В судовому засіданні 09.07.2019 судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.

Суд на місці ухвалив закінчити встановлення фактичних обставин справи та перевірку їх доказами.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного то обґрунтованого судового рішення.

У підготовчому засіданні 09.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2004 року між Акціонерним товариство «Херсонобленерго» (постачальником) та Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (споживачем) був укладений договір постачання електричної енергії № 200460.

Відповідно до п.1 Договору постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

На момент укладення договору сторони погодили під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватись чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (п.2.1 договору).

Відповідач згідно п.1 додатку № 2 до Договору «Порядок розрахунків та графік знаття показань лічильників та подання їх до електропостачальної організації, знімає показання електролічильників, встановлених на своїх об`єктах (передбачених у додатку № 5 Договору), 25 числа місяця з 31 днем, 25 числа у місяці з 29 днями, 25 числа у місяці з 30 днями та 25 числа у місяці з 28 днями, та згідно п.п.1,2 додатку № 2 оформлює акт про обсяги використаної електроенергії за розрахунковий період, який надає до розрахункового відділу позивача протягом 0,5 доби з моменту зняття цих показників.

Рахунки на оплату електричної енергії відповідач повинен сплатити у термін, встановлений умовами договору, а саме протягом 5 операційних днів з моменту отримання даного рахунку (передбачено п.1 додатку № 2 до договору).

Пунктом 2.2.3 договору споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно умов договору.

Про обсяги спожитої електроенергії Відповідач звітував позивачеві за розрахунковий період шляхом надання позивачеві акту про обсяги спожитої (переданої) електроенергії, який відповідач склад самостійно на підставі показів приладів обліку.

Так, на виконання умов договору, позивач в період протягом грудня 2018 року здійснив поставку активної електроенергії, а відповідач здійснив її споживання.

31.12.2018 сторони підписали акт № 12а прийому - передачі активної електроенергії згідно договору на постачання електроенергії №20046 (номер особистого рахунку) від 01.04.2007 за грудень 2018.

Відповідно до вказаного акту АТ «Херсонобленерго» і його структурний підрозділ «Херсонське МВКО» та концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення склала акт про те, що АТ Херсонобленерго відпустив, а Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення отримав 402063 кВт/год активної електроенергії згідно акту отриманої електроенергії (Додаток №2а до Договору на постачання електричної енергії).

Вартість отриманої електроенергії складає 882037,76 грн.

Відповідно до п.3.1.1 договору, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електроенергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідач за отриману електроенергію за грудень 2018 року з позивачем не розрахувався, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 882037,76 грн.

Відповідно до статті 1 Господарського кодексу України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Статтею 4 ГК України передбачено, що не є предметом регулювання цього Кодексу, зокрема, майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України (частина 1). Проте, частиною 2 цієї статті передбачено, що особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Вказані положення кореспондуються з частиною 1 статті 175 ГК України, згідно з якою майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні відповідач подав письмове клопотання про долучення до матеріалів справи копій платіжних доручень № 6211 від 28.05.2019 на суму 682 037, 76 грн. та 6141 від 21.05.2019 на суму 200 000,00 грн. з призначенням платежу: «за активну електр. за 12/2018 (Миколаїв), зг. рах. № 20046 від 31.12.2018 власні кошти дог. 20046 від 01.04.2007».

Отже, як встановлено судом після звернення позивача з позовом та порушення провадження у справі 15.05.2019 відповідачем сплачено позивачу суму основної заборгованості в розмірі 882 037,76 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень №6211 від 28.05.2019 на суму 682 037, 76 грн. та 6141 від 21.05.2019 на суму 200 000,00 грн.

Таким чином, відповідач виконав свої зобов`язання перед позивачем щодо оплати суми основної заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 882 037,76 грн.

Відтак, відповідач добровільно сплатив наявну суму основної заборгованості за спожиту активну електричну енергію в грудні 2018 року, а отже в цій частині станом на час прийняття рішення у справі відсутній предмет спору щодо вимоги про стягнення основної суми боргу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладені обставини, у зв`язку зі сплатою відповідачем 21.05.2019 та 28.05.2019 (після порушення провадження у справі) суми основного боргу, провадження у даній справі по розгляду вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 882 037,76 грн. підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмета спору в цій частині.

Щодо вимог про стягнення 3% річних в розмірі 8 554,56 грн. та інфляційних втрат в розмірі 21 168,91 грн. суд вказує наступне.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічна норма викладена в п. 5 Додатку № 2 до Договору, в якому передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів Постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума, боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 8 554, 56 грн. 3% річних, у зв`язку з чим задовольняє вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних.

Також, суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми інфляційних втрат в розмірі 21 168, 91 грн.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 102 340, 55 грн. пені.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичний розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, дійшов висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 102 340, 55 грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір в розмірі 15 211,53 грн. покладається на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасних розрахунків за отриманий товар (електроенергію), а основний борг відповідачем сплачено вже після порушення провадження у даній справі.

Керуючись статтями 129, ч. 3 ст. 185, п.2 ч.1 ст. 231, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в частині вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Стягнути з Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10, ідентифікаційний код 01190043) на користь Акціонерного товариства «Херсонобленерго» (73000, м. Херсон, вул. Пестеля, 5, ідентифікаційний код 05396638) 21 168 (двадцять одну тисячу сто шістдесят вісім) грн. 91 коп. інфляційних втрат, 8 554 (вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 56 коп. - 3 % річних, 102 340 (сто дві тисячі триста сорок) грн. 55 коп. пені, 15 211 (п`ятнадцять тисяч двісті одинадцять) грн. 53 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі щодо розгляду вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 882 037, 76 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.07.2019

Суддя І.І. Борисенко