ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" серпня 2019 р. м.Київ Справа № 911/1957/19

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. перевіривши матеріали

заяви ліквідатора ДП «Миронівське будівельно-монтажне управління» Поліщука Сергія Анатолійовича

про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Миронівське будівельно-монтажне управління» (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Захарченка, буд.10 б, ідентифікаційний код 05409024)

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 до Господарського суду Київської області (далі - суд) звернувся ліквідатор Державного підприємства «Миронівське будівельно-монтажне управління» (далі - ДП «Миронівське БМУ») Поліщук Сергій Анатолійович (далі - заявник, ліквідатор) у порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, у зв`язку із неможливістю останнього задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі.

Дослідивши подану заяву, суд вважає її такою, що не відповідає вимогам Закону про банкрутство з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Із змісту заяви вбачається, що вона була подана в порядку ст.95 Закону про банкрутство.

Особливості банкрутства окремих категорій боржників визначається розділом VII Закону про банкрутство.

Згідно із ст. 84 Закону про банкрутство, відносини, пов`язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Так, ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство визначений перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються боржником до заяви про порушення справи про банкрутство.

Проте, заявником не було надано суду жодного документа визначеного ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, окрім установчих документів ДП «Миронівське БМУ».

Крім того, згідно ч. 4 ст. 11 Закону про банкрутство, боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, нормами Закону встановлено додаткову вимогу до заяви боржника про порушення справи про банкрутство за ст. 95 Закону про банкрутство обов`язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про банкрутство. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 12 місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі, судового збору, сплаченого кредиторами тощо (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/4503/18, від 25.07.2019 у справі №910/14947/18, від 27.03.2019 у справі №908/1618/18).

Згідно з ч. 1 ст. 115 Закону про банкрутство, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати (абз. 1 ч. 2 ст. 115 Закону про банкрутство).

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора (абз. 2 ч. 3 ст. 115 Закону про банкрутство).

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 4 173,00грн.

Отже, арбітражному керуючому за кожен місяць виконання ним своїх повноважень необхідно сплачувати грошову винагороду, яка не може бути меншою ніж дві мінімальні заробітні плати.

Проте, заявником до заяви не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність у Товариства коштів та майна, що можуть забезпечити покриття вищезазначених судових витрат.

Крім того, заявником також не було надано суду будь-яких доказів щодо розміру середньомісячної заробітної плати керівника ДП «Миронівське БМУ» за останні дванадцять місяців його роботи.

Вищевказані докази повинні подаватися разом із заявою про порушення справи про банкрутство, як це передбачено ст. 11 Закону про банкрутство, можливість витребування цих доказів після прийняття такої заяви означеним Законом не передбачена.

Водночас, у відповідності до ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Так, спрощена процедура банкрутства, що передбачена ст. 95 Закону про банкрутство випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто, ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв`язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного законодавства, а саме ст. 110 та 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), щодо добровільної ліквідації юридичної особи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2019 у справі №909/95/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Так, із змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, станом на 02.08.2019, вбачається, що відповідне рішення щодо ліквідації було прийнято 23.09.2009, проте, заявником не було надано суду жодного доказу на підтвердження виконання ч. 1 ст. 111 ЦК України з моменту прийняття такого рішення.

Разом з цим, ліквідатором також не було надано суду жодних доказів у розумінні ст. 76-79 ГПК України на підтвердження вчинених дії на виконання ч.ч. 3-4, 6-8 ст. 111 ЦК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником не вчинено усіх дій передбаченим чинним цивільним законодавством у порядку добровільної ліквідації, що є обов`язковою передумовою для звернення із відповідною заявою саме у порядку ст. 95 Закону про банкрутство та не подано суду усі відповідні докази, які необхідні для вставлення ознак неплатоспроможності ДП «Миронівське БМУ» або її загрози.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство, встановлено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

Ураховуючи зазначене, заява ДП «Миронівське БМУ» підлягає поверненню останньому без розгляду.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-80, 234-235 ГПК України, ст.ст. 11, 15, 84, 95 Закону про банкрутство, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ліквідатора ДП «Миронівське будівельно-монтажне управління» Поліщука Сергія Анатолійовича про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства «Миронівське будівельно-монтажне управління» (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Захарченка, буд.10 б, ідентифікаційний код 05409024) із доданими до неї матеріалами заявнику без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку передбаченому ст.ст. 255-257 ГПК України протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 07.08.2019.