ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2019 Справа № 905/409/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Святогірської міської ради, м. Святогірськ Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія», м. Донецьк

про стягнення 7 444,51 грн. та розірвання договору оренди землі №10 від 21.06.2006р., -

За участю представників сторін:

від позивача: Рубльова М.В. за довіреністю № 1058/02.01-15 від 01.07.2019р.

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 10.06.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 01.08.2019 року.

У судовому засіданні 07.08.2019р. оголошено перерву до 14.08.2019 року.

Святогірська міська рада, м. Святогірськ Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія», м. Донецьк про стягнення 7444,51 грн. та розірвання договору оренди землі №10 від 21.06.2006р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди землі №10 від 21.06.2006р. щодо сплати оренди за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим просить суд стягнути заборгованість та достроково розірвати договір.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 247Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/409/19 визначено суддю Сковородіну О.М.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 04.03.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/409/19.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019р.,у зв`язку із знаходженням головуючого судді Сковородіної О.М. на лікарняному, для розгляду справи №905/409/19 визначено головуючого суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.06.2019р. вирішено розгляд справи розпочати спочатку, зі стадії підготовчого провадження.

У підготовчому судовому засіданні 29.07.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/409/19 до розгляду по суті на 07.08.2019 року.

Представник позивача у судове засідання 14.08.2019р. не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

За висновками суду відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, виходячи з наступного:

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: Донецька обл., м. Донецьк, вул. Челюскінців, 153 «А АДРЕСА_1 , офіс 2. Аналогічна адреса відповідача зазначена в позовній заяві.

У відповідності до листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта від 10.02.2016 № 7-14-72 відділення поштового зв`язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Макіївки у зв`язку з чим ухвали суду були розміщені на сторінці господарського суду Донецької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 № 01-06/2052/14, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Отже, суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача у світлі приписів ст.ст. 13,42, ч.ч.1,3 ст.74 Господарського процесуального кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2006 року між Святогірською міською радою (далі Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія» (далі Орендар) укладено договір оренди землі №10 (далі Договір), згідно з п.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель житлової та громадської забудови Святогірської міської ради, яка знаходиться АДРЕСА_2 . В оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер НОМЕР_1 ) загальною площею 0,2360 га, яка буде використовуватися для будівництва та обслуговування житлового будинку (п.2 Договору).

Відповідно до п.5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 123 569,60 грн. (52,36 грн. за 1 кв.м.).

За приписами п.8 Договір укладено на 49 років (рішення Святогірської міської ради №23-ІІІ-5 від 23.05.2006р.). Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно з п.9 Договору оренда плата вноситься Орендарем у грошовій формі у розмірі 1 відсотку грошової оцінки землі, що складає 1235,70 грн. в рік.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 102,98 грн., що становить 1/12 чистину річної орендної плати не пізніше 30 числа наступного за звітним місяця (п.11 Договору).

Умовами п.14 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для будівництва та обслуговування житлового будинку. Цільове призначення земельної ділянки: житлова забудова, громадського призначення (п.15).

Відповідно до п.19 Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання передачі.

Пунктом 36 Договору сторонами узгоджено умови розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

Так, умовами розірвання договору в односторонньому порядку, зокрема, є вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених Договором.

Згідно з п.40 цій Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька філія земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2006р. за №10.

Актом про передачу та прийом земельної ділянки від 21.06.2006р. позивач передав, а відповідач прийняв земельну ділянку площею 0,2360 га у користування на умовах оренди для будівництва та обслуговування житлового будинку терміном на 49 років (а.с.19).

10 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача з претензією №1926/02.01-15, в якій Орендодавець вимагав сплатити заборгованість з орендної плати у розмірі 7 199,49 грн. у 30-дений термін.

Разом з цим, листом 1927/02.01.-15 від 10.12.2018р. позивач направив на адресу відповідача акт обстеження земельної ділянки від 23.11.2018р. за №10/06.06.-13.

Згідно вказаного Акту встановлено, що земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, комунальної форми власності, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,2360 га, яка розташована по АДРЕСА_2 фактично не використовується відповідачем за цільовим призначенням (а.с.24).

21.12.2018 року Святогірською міською радою прийнято рішення №15-ХХХІV-7 «Щодо пропозиції про дострокове розірвання договору оренди землі з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія», яким вирішено запропонувати відповідачу достроково розірвати договір оренди землі №10 від 21.06.2006р.

Листом №21/02.01.-15 від 04.01.2019р. позивач направив відповідачу угоду про розірвання договору оренди землі №10 від 21.06.2006р.у зв`язку з порушенням відповідачем обов`язків, передбачених договором.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди землі №10 від 21.06.2006р. щодо сплати оренди за користування земельною ділянкою за період з 08.06.2016р. по 01.01.2019р. та невикористання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням, позивач полягає на стягненні заборгованості у розмірі 7 444,51 грн. та достроковому розірванні спірного договору.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги Позивача такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов`язань та розірванні договору внаслідок порушення його істотних умов.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються його положеннями та іншими актами господарського законодавства, зокрема, Законом України «Про оренду землі», Цивільним кодексом України, а також - умовами договору оренди землі №10 від 21.06.2006р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього ж закону визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 Цивільного кодексу України).

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом (ст.17 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Зважаючи на наведені положення законодавства та наведені вище положення укладеного між сторонами договору оренди землі, суд дійшов висновку, що між сторонами наявні саме правовідносини щодо оренди землі, який регулює строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, а тому до цього договору в повній мірі застосовані положення Закону України «Про оренду землі» та іншого законодавства, яке регулює земельні відносини в Україні.

Статтею 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується зі ст.193 Господарського кодексу України, передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, проте відповідач неналежним чином виконав свій обов`язок щодо розрахунку за орендовану земельну ділянку, що призвело до виникнення заборгованості у спірній сумі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, орендна плата за землю має сплачуватися своєчасно та в повному обсязі, згідно з умовами укладеного договору оренди землі.

Між тим, як вбачається із матеріалів справи, внаслідок невиконання грошових зобов`язань за період 08.06.2016р. по 01.01.2019р. утворилась заборгованість з орендної плати в сумі 7 444,51 грн. Відповідачем, супереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу доказів іншого до матеріалів справи не надано.

У свою чергу, згідно з ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції на момент прийняття закону) під час проведення антитерористичної операції суб`єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України (14 квітня 2014 року) та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

У відповідності до ч.5 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Святогірськ, де розташований об`єкт оренди.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження №1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» від 17.05.2016р. внесено зміни до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», зокрема, до ст.ст.4, 6, 7. закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» набрав чинності з 08.06.2016р.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції Закону про внесення змін від 17.05.2016р. передбачено звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону.

Згідно з ч.4 ст.4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» в редакції Закону від 17.05.2016р. перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р. затверджені перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Судом встановлено, що м. Святогірськ Донецької області не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014р.

Таким чином, з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування», тобто з 08.06.2016р., відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату за орендовану земельну ділянку у м. Святогірську Донецької області.

За таких обставин, враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди землі №10 від 21.06.2006р. в розмірі 7 444,51грн. за період з 08.06.2016р. по 01.01.2019р. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За приписами ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» Орендодавець має право, зокрема, вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

Згідно із пунктом "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі № 6-146цс12, від 28.09.2016 у справі №362/5740/15-ц.

Як встановлено судом, відповідачем не здійснюється сплата орендної плати за період з 08.06.2016р., що свідчить про систематичне порушення останнім умов договору оренди землі від 21.06.2006р. щодо внесення орендної плати згідно з п.11 договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, Актом обстеження земельної ділянки №10/06.06.-13 від 23.11.2018р. встановлено, що земельна ділянка із земель житлової та громадської забудови, комунальної форми власності, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,2360 га, яка розташована по АДРЕСА_2 фактично не використовується відповідачем за цільовим призначенням, а саме для будівництва житлового комплексу, як це передбачено умовами п.14 спірного договору.

Належних, у розумінні ст.76 ГПК України, доказів виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором та використання земельної ділянки за цільовим призначенням, матеріали справи не містять.

Пунктом 36 спірного договору сторони визначили, що умовами розірвання договору в односторонньому порядку, зокрема, є вимога однієї із сторін у випадку невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених Договором.

Отже, враховуючи приписи п.36 договору, п. «д» ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі на вимогу однієї з сторін за рішенням суду.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині дострокового розірвання спірного договору підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Святогірської міської ради, м. Святогірськ Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія», м. Донецьк про стягнення 7 444,51 грн. та розірвання договору оренди землі №10 від 21.06.2006р. задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі №10 від 21.06.2006р, укладений між Святогірською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія», який зареєстрований у Державному підприємстві «Донецька філія земельного кадастру» при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.06.2006р. за №10.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська транс-енергетична компанія» (8305, м. Донецьк, вул. Челюскінців, 153 «А», офіс 2; ) на користь Святогірської міської ради (84130, Донецька область, м.Святогірськ, вул. Володимира Сосюри, 8; ) заборгованість у розмірі 7 444,51 грн. та судовий збір в сумі 3 842,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області, в порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/