РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.07.2019Справа № 910/4572/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРТ ЛІГАЛ ГРУП»

до приватного акціонерного товариства «Інформаційно-видавнича група «Телеграфъ»

про про спростування недостовірної інформації

Представники учасників процесу:

від позивача Кірсанова Н.В. (за довіреністю)

від відповідача Шабас І.В. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРТ ЛІГАЛ ГРУП» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Інформаційно-видавнича група «Телеграфъ» про спростування недостовірної інформації. Позивач заявив позовні вимоги про:

- визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право позивача на недоторканність ділової репутації, інформацію, оприлюднену та поширену відповідачем 15.03.2011 на веб-сайті http: //versii.com/ за посиланням «Версии.com * Фабрика аналітики» статтю під назвою «Защитники прав? Нет - соучастники преступления»;

- зобов`язання відповідача протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду видалити з веб-сайту за посиланням http: //versii.com/ за посиланням «Версии.com * Фабрика аналітики» статтю під назвою «Защитники прав? Нет - соучастники преступления».

Позовні вимоги обґрунтовані такими обставинами.

У липні 2018 року позивачу стало відомо, що 15.03.2011 у мережі Інтернет на веб-сайті http://versii.com/ була розміщена стаття під назвою «Защитники прав? Нет - соучастники преступления» (далі - стаття), яка містить недостовірну інформацію, а саме: інформацію про вчинення нібито неправомірних дій директором позивача ОСОБА_1 . Наявність такої недостовірної інформації у вільному доступі завдає шкоди діловій репутації позивача. Інформація про причетність позивача до вчинення діянь, які фактично містять склад кримінальних правопорушень, не відповідає дійсності, відтак є недостовірною. Позивач вважає, що автором зазначеної статті є відповідач, а факт поширення такої інформації та доведення її до інших осіб підтверджується наданими доказами, роздруківками з веб-сайту та оглядом сторінок веб-сайту в мережі Інтернет.

Одночасно з позовом позивач подав клопотання про витребування у товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» як реєстратора доменного імені: дані про реєстранта доменного імені versii.com; дані про отримувача послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення веб-сайту www.versii.com на спеціалізованому веб-сервері та забезпечення доступу до нього з мережі Інтернет - у хостинг провайдера цього веб-сайту Digital Ocean LLC; дані про володільця облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту: www.versii.com у мережі Інтернет - у реєстранта доменного імені versii.com та/або отримувача послуг хостингу.

Суд своєю ухвалою від 12.04.2019 відкрив провадження у справі № 910/4572/19, постановив розгляд справи здійснювати у порядку загального провадження, витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» (Залізничне шосе, 47, м. Київ, 01103) як реєстратора доменного імені: дані про реєстранта доменного імені versii.com; дані про отримувача послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення веб-сайту www.versii.com на спеціалізованому веб-сервері та забезпечення доступу до нього з мережі Інтернет - у хостинг провайдера цього веб-сайту Digital Ocean LLC; дані про володільця облікового запису, що використовується для розміщення веб-сайту: www.versii.com у мережі Інтернет - у реєстранта доменного імені versii.com та/або отримувача послуг хостингу.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечив та зазначив, що:

- вважає безпідставними висновки про те, що відповідач має стосунок до розміщення статті в мережі Інтернет на веб-сайті http://versii.com/, та наголошує, що відповідач не є власником чи користувачем веб-сайту http://versii.com/, не є автором статті, не сплачує за його обслуговування, не надавав жодним особам право використовувати його зареєстровані права інтелектуальної власності, взагалі не має і не мав стосунку до розміщення на веб-сайті http://versii.com/ інформації, наведеної позивачем в позовній заяві, у тому числі і позначень «Версии.com**Фабрика аналітики»;

- позивач безпідставно вважає відповідача автором статті, посилаючись на позначення «Версии.com**Фабрика аналітики», що містяться в мережі Інтернет на веб-сайті http://versii.com/ під статтею, оскільки відповідач не є автором статті;

- відповідач повідомляє, що він не є засобом масової інформації, здійснює свою господарську діяльність відповідно до зареєстрованих у встановленому порядку видів діяльності, основним з яких є видання журналів і періодичних видань;

- відповідно до правил реєстрації домену .com, під час реєстрації домену не вимагається документального підтвердження права власності на знак для товарів і послуг, якщо він використовується особою в доменному імені. Таким чином, фактично будь-яка особа може зареєструвати доменне ім`я (в разі, якщо назва вільна) з доменом .com без надання реєстратору доменного імені документів, що підтверджують право власності на знак для товарів і послуг, позначення якого може бути використане в доменному імені;

- відповідач з 27.08.2018 не є власником таких знаків для товарів і послуг: 1) комбінованого знаку для товарів і послуг, який складається зі словесного позначення «Информационно-аналитическое интернет-издание WWW.ВЕРСИИ.COM www.versii.com» (номер свідоцтва: 24027; дата реєстрації знака: 15.03.2002; очікувана дата закінчення строку дії свідоцтва: 04.12.2010; 16, 35, 42 класи МКТП, що діє на території України); та 2) комбінованого знаку для товарів і послуг, який складається зі словесного позначення «Фабрика ВЕРСИИ Аналитики.com» (номер свідоцтва: 185219; дата подання заявки: 17.10.2012; дата реєстрації знака: 12.05.2014; очікувана дата закінчення строку дії свідоцтва: 17.10.2022; 38 клас МКТП, що діє на території України);

- факт приналежності конкретній особі знаків для товарів і послуг, розміщених в мережі Інтернет, ще не свідчить про вину власника цих знаків у розміщенні недостовірної інформації та не дає підстави для залучення в якості відповідача до участі у спорі, якщо такий виник;

- відповідно до скріншоту статті, доданої до позовної заяви, стаття містить ім`я та прізвище її автора - ОСОБА_2 . При цьому, така особа у відповідача не працює і ніколи не працювала. Тобто, автором статті є не відповідач, як зазначено в позові, а ОСОБА_2 - особа, яка відповідачу не відома;

- поряд із позначенням «Версии.com**Фабрика аналітики», розміщеним на сайті http://versii.com/, відсутнє попереджувальне маркування, з чого можна зробити висновок, що дане позначення не зареєстроване в Україні як знак для товарів і послуг і посилання позивача на приналежність саме цього знаку відповідачу є безпідставним;

- відповідач не передавав іншій особі або особам право власності або користування на належні йому знаки повністю або відносно частини зазначених у свідоцтвах товарів і послуг, а тому вважає, що невідома відповідачу особа або особи ймовірно використовує на власний розсуд частину позначень, власником яких був відповідач, без згоди останнього в доменному імені versii.com та на самому сайті http://versii.com/.

На виконання ухвали суду від 12.04.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» надіслало до суду лист від 03.05.2019 №594, в якому зазначило, що надає послуги з реєстрації доменного імені «versii.com» на підставі публічного (сервісного) договору згідно зі ст. 633, ст. 641 Цивільного кодексу України, договір у письмовій формі не укладався. Процес замовлення послу в системі по реєстрації доменних імен і замовленню хостингу відбувається дистанційно через засоби мережі Інтернет за допомогою веб-сайту http:/imena.ua і не вимагає надання документів, що засвідчують особу. Замовник самостійно декларує достовірність наданих даних і сам несе за них відповідальність. Анкетні дані, що були надані замовником послуги з реєстрації доменного імені «versii.com»: організація: Reklamnoe informatcuonnoe agenstvo "Yantar"; ім`я: Versii; індекс: 236010; поштова адреса: pr. Mura, 157, a; місто: Kaliningrad; країна: Russian Federation; телефон: +76 ; e-mail: . Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» не розміщує однойменний веб-сайт «versii.com» на своїх технічних майданчиках, а тому запитувана судом інформація невідома.

11.05.2019 до суду надійшла відповідь на відзив з порушенням строків встановлених судом в ухвалі від 12.04.2019, яка містить клопотання про продовження такого строку. В судовому засіданні 13.05.2019 суд постановив ухвалу, якою продовжив позивачу строк для подання відповіді на відзив та прийняв відповідь на відзив.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що ним було вжито всіх можливих на даний час заходів щодо встановлення власника веб-сайту http://versii.com/, на якому було розміщено спірну недостовірну інформацію. Позивач вважає, що станом на дату розміщення спірної недостовірної інформації (тобто на 15.03.2011) відповідач був власником знаків для товарів і послуг «Информационно-аналитическое интернет-издание WWW.ВЕРСИИ.COM www.versii.com» та «Фабрика ВЕРСИИ Аналитики.com», а, отже, скоріше за все, був власником або користувачем веб-сайту http://versii.com/.

Позивач надіслав до суду розрахунок судових витрат, які становлять 5 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3 842 грн. судового збору.

Суд своєю ухвалою від 27.05.2019 закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.06.2019. У судовому засіданні 10.06.2019 суд оголосив перерву до 04.07.2019.

До суду надійшло клопотання відповідача про долучення документів до матеріалів справи.

04.07.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку відрядженням судді Ковтуна С.А.

Ухвалою від 05.07.2019 суд призначив судове засідання на 15.07.2019.

У судовому засіданні 15.07.2019 оголошено перерву до 22.07.2019.

До суду надійшло клопотання позивача про заміну відповідача, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні 15.07.2019 позивачу стало відомо про те, що відповідачем було подане клопотання про долучення документів до матеріалів справи, з яких, як вважає позивач, вбачається, що інтернет-сайт «www.versii.com» належить дочірньому підприємству «Інформаційне агентство «Версії», назва якого в подальшому була змінена на дочірнє підприємство «Інформаційне агентство «Нова хвиля», яке, відповідно, є належним відповідачем у справі.

У судовому засіданні 22.07.2019 суд відхилив клопотання відповідача про заміну відповідача, оскільки позивачем не було надано доказів того, що саме дочірнє підприємство «Інформаційне агентство «Нова хвиля» є належним відповідачем у справі.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

15.03.2011 у мережі Інтернет на веб-сайті http://versii.com/ була розміщена стаття під назвою «Защитники прав? Нет - соучастники преступления» (далі - стаття), яка містить інформацію про протиправну діяльність позивача, зокрема, про протиправні дії ОСОБА_1 , який на дату публікації статті був директором позивача.

18.07.2018 позивач звернувся з адвокатським запитом до Об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» (далі - «ОП «УМІЦ») щодо надання інформації стосовно власника веб-сайту, однак ОП «УМІЦ» у своїй відповіді на запит вказало, що не може надавати послуги третім особам у разі, якщо для надання таких послуг воно акредитувало інші організації, та запропонувало звернутися до Центру компетенції консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (далі - «УЦПНА»).

У відповідь на адвокатський запит представника позивача від 07.11.2018, департамент «Центр компетенції» консорціуму «УЦПНА» надіслав представнику позивача лист №94-ЦК 19.11.2018, в якому останній зазначив, що не є володільцем/розпорядником запитуваної інформації.

Департамент «Центр компетенції» консорціуму «УЦПНА» надав позивачу довідку з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 14.12.2018 № 309/2018-Д-ЦК (далі - довідка), яка містить інформацію щодо доменного імені versii.com, зокрема, інформацію про реєстратора доменного імені та про хостинг-провайдера. В довідці відсутня точна інформація про власника веб-сайту, а лише зазначено, що відповідач може мати відношення до створення та/або функціонування веб-сайту http://versii.com/ та ймовірно є власником останнього.

18.12.2018 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив видалити статтю з веб-сайту http://versii.com.

У відповідь адвокатський запит, відповідач надіслав позивачу лист № 03/01 від 11.01.2019, яким повідомив, що не має технічної можливості виконати прохання стосовно видалення статті, оскільки зазначений веб-сайт не належить відповідачу.

Інформація, отримана від товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» на виконання ухвали суду від 12.04.2019, також не містить доказів того, що відповідач є чи міг бути власником веб-сайту http://versii.com.

Відповідно до положень статті 94 Цивільного кодексу України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього кодексу.

Згідно з положеннями ч. 4 статті 277 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Зважаючи на викладене вище, позивачем не надано суду доказів того, що відповідач є автором статті чи власником веб-сайту http://versii.com. Окрім того, позивачем було подане до суду клопотання про заміну відповідача, що підтверджує той факт, що позивач погоджується з тим, що відповідач є неналежним.

Таким чином, підстави для визнання позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРТ ЛІГАЛ ГРУП» до приватного акціонерного товариства «Інформаційно-видавнича група «Телеграфъ» відмовити повністю.

Судові витрати покласти на товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВЕРТ ЛІГАЛ ГРУП».

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 12.08.2019.

Суддя С. А. Ковтун