ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2019 Справа № 904/1978/19
за позовом Фізичної особи-підприємця Козиняк Тараса Зіновійовича, м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інтер-Транс", м. Дніпро

про стягнення боргу у розмірі 51 051,52грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Козиняк Тарас Зіновійович (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інтер-Транс" (далі - Відповідач) про стягнення боргу у розмірі 51 051,52 грн., з яких 42 376, 27 грн. - основний борг, 8 475, 25 грн. - штраф. Крім того, Позивачем заявлено до стягнення витрати, понесені ним на правову допомогу, у розмірі 6 300,00 грн.

Заявлені вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №320 про надання транспортно-експедиційних послуг в міжнародному і внутрішньому сполученні від 20.03.2019 в частині оплати наданих послуг за перевезення.

Ухвалою суду від 20.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 19.06.2019 позов залишено без руху через невідповідність його матеріалів вимогам п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

22.07.19 ухвалою суду прийнято до розгляду заяву про усунення недоліків та продовжено розгляд справи.

Відповідач відзиву на позов не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с. 40), у зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2019 року між Позивачем (Виконавцем) та Відповідачем (Замовником перевезення) укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг в міжнародному і внутрішньому сполученні № 320 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1 договору, предметом договору є взаємовідносини сторін, що виникають при транспортно-експедиційному обслуговуванні вантажів, що надаються замовником виконавцю для транспортування у міжнародному та внутрішньому сполученні. Кількість і вид вантажу, маршрути слідування, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі транспорту, ставки обумовлюються разовими заявками-додатками додатково перед кожним конкретним перевезенням.

Пунктом 3 договору визначено, що даний договір є довгостроковим та оплата послуг здійснюється відповідно до виставленого рахунку та акта виконаних робіт або розмитненню вантажу Виконавця після доставки вантажу отримувачу та надання рахунку, акта, протягом 3 банківських днів, якщо інше не визначено заявкою-додатком, в безготівковій формі.

На виконання умов договору №320 від 20.03.2019 Позивач надав Відповідачеві послуги з перевезення вантажу, згідно замовлень:

- №321/12/03 від 20.03.2019 перевезення вантажу за маршрутом м. Мінськ (Білорусь) - м. Харків на суму 1 200,00 дол. США, що підтверджується міжнародною товаротранспортною накладною СМR. б/н;

- № 321-2/12/03 від 27.03.2019 перевезення вантажу за маршрутом м. Харків - м. Київ на суму 10 000,00 грн., що підтверджується товаротранспортною накладною № 60 від 27.03.2019.

Як убачається з матеріалів справи, за змістом складених сторонами замовлень, погоджено суму та форму оплати:

- №321/12/03 від 20.03.2019 сума оплати 1 200,00 дол. США по курсу НБУ на момент розвантаження на без рахунковий рахунок після отримання оригіналів документів 5 днів;

- № 321-2/12/03 від 27.03.2019 сума оплати 10 000,00 грн. на карту ПриватБанку, після отримання скан.копій документів 5 днів.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором та заявкою, вантаж доставлено в пункт призначення, що підтверджується оформленими належним чином СМR № 021793 та товаротранспортною накладною.

Позивачем на адресу Відповідача направлено пакет документів щодо виконання послуг з перевезення вантажу, що підтверджується фіскальним чеком від 11.04.19. Згідно інформації відстеження поштових повідомлень з сайту ПАТ "Укрпошта" поштове повідомлення за №202 отримано Відповідачем 24.04.19.

Відповідач не виконав належним чином умови договору та не здійснив оплату наданих Позивачем послуги перевезення. Заборгованість відповідач на час розгляду справи складає у розмірі 42 376,27грн., стягнення якої є предметом даного спору.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надав суду доказів оплати спірної суми грошових коштів.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є порушенням зобов`язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1 договору, сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати транспортних послуг замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 20% від суми заборгованості за кожний банківський день прострочення платежу.

Суд звертає увагу на те, що за своєю правовою природою, погоджена п. 4.2.1 договору неустойка, є пенею, оскільки передбачає її нарахування за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання.

В той же час, позивач стягнення пені не вимагає, а просить стягнути з відповідача саме штраф, розрахований у відсотках від суми невиконаного зобов`язання.

Зважаючи на те, що сторонами під час укладення договору про надання транспортно-експедиційних послуг не було передбачено відповідальність у вигляді обов`язку сплати штрафу за порушення зобов`язань щодо оплати наданих послуг, господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог в зазначеній частині.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язання є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості у розмірі 42 376,27 грн. (1 200,00 дол. США у перерахунку на гривні станом на день платежу (27.03.2019), що становить 32 376,27 грн. + 10 000,00 грн. = 42376,27) В решті позовних вимог слід відмовити.

Позивач просить суд стягнути витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 6 300,00 грн.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати позивача на оплату послуг адвоката, підтверджується договором про надання правової допомоги від 30.04.19, актом приймання-передачі наданих послуг від 07.05.19, квитанцією до прибутково касового ордера №02-05 від 07.05.19 на суму 6 300,00 грн., також в матеріалах справи наявне свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008, видане на ім`я Лоза В.М. та ордер серії №058674 на надання правової допомоги від 07.05.19.

Неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу відповідачем не доведена, у зв`язку із чим, відповідні витрати підлягають розподілу в межах заявленого розміру.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 8, 73-79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тек Інтер-Транс" (49000, м. Дніпро, просп. Гагаріна, буд. 118, кв.84, ) на користь Фізичної особи-підприємця Козиняк Тараса Зіновійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) основний борг у розмірі 42 376,27 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 594,56 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 229,43 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.08.2019

Суддя О.В. Ліпинський