УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/10547/19
Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву Постійного представництва "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." та додані до неї матеріали

За позовом Фірми "Сіньцзян Комм`юнікейшнз Констракшн Груп Ко.,Лтд.,"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ПЕТРОЛІУМ"

про стягнення 1 600 000 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постійне представництво "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП ПЕТРОЛІУМ" про стягнення 1 600 000,00 грн.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Так, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій до суду позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача коштів у розмірі 1 600 000 грн. 00 коп.

Таким чином, при зверненні з даним позовом до суду позивачем мав бути оплачений судовий збір у розмірі 24 000 грн. 00 коп.

Однак, позивач не виконав вимоги вказаних норм та не надав суду доказів сплати судового збору у визначеному законодавством порядку і розмірі, подавши разом з позовом клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, виходячи зі змісту вищевказаної статті Закону, право на надання відстрочки для сплати судового збору для юридичних осіб взагалі відсутнє.

Обставини, на які посилається позивач, не є тими обставинами, за яких можливе надання відстрочення сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція міститься в Ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 липня 2019 року у справі №904/870/19, де вказано, що вивчивши подані клопотання про відстрочення сплати судового збору, судами попередніх інстанцій правильно було зазначено, що за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір", обставини, пов`язані з банкрутством підприємства позивача та арештом рахунків позивача не є підставою для відстрочення сплати судового збору, а також з огляду на відсутність умов, визначених вказаною нормою, відмовлено у відстроченні сплати судового збору.

Оцінивши доводи, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Постійного представництва "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Суд зазначає, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише посилання заявника на відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" з 01.01.2019 встановлено прожитковий мінімум для працездатних у сумі 1921 грн. 00 коп.

Таким чином, при зверненні з даним позовом до суду позивачем мав бути оплачений судовий збір у розмірі 24 000 грн.

Однак, Постійне представництво "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." не виконала вимоги вказаних норм, оскільки до поданої зави не було додано докази в підтвердження сплати судового збору.

Частиною 1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Частиною 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

При цьому, належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Також, згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

У якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви заявником надано опис вкладення у цінний лист від 02.08.2019 та накладну №324 від 02.08.2019.

Проте, за відсутності документа, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), наданий опис вкладення та накладна не можуть вважатись належними доказами надсилання відповідачу поданої до суду позовної заяви з доданими до неї документами.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Постійного представництва "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." залишити без руху.

2. Встановити Постійному представництву "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." строк на усунення недоліків позовної заяви - не пізніше 5 днів з дня вручення зазначеної ухвали.

3. Встановити Постійному представництву "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД." спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- оригіналу документу, яким підтверджується надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) відділом поштового зв`язку з здійснення направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів неї документів за накладною №324 від 02.08.2019.

- докази на підтвердження сплати судового розгляду встановленому законом порядку.

4. Роз`яснити Постійному представництву "СІНЬЦЗЯН КОММ`ЮНІКЕЙШНЗ КОНСТРАКШН ГРУП КО. ЛТД.", що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лиськов М.О.