ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.07.2019р. Справа № 914/540/19
Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за первісним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109"
до відповідача-1 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас"
до відповідача-2 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас-Львів"
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас-Львів"
до відповідача за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109"
про визнання недійсним статуту, скасування державної реєстрації та визнання рішення загальних зборів такими, що суперечать законодавству
за участю представників:
від позивача за первісним позовом (від відповідача за зустрічним позовом) Боровець В.Д
від відповідача-1 за первісним позовом не з`явився
від відповідача-2 за первісним позовом (від позивача за зустрічним позовом) Дручек В.С.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.07.2019р. у справі №914/540/19 первісний позов задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109" заборгованість по внесках на утримання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109" в розмірі 1400,00 грн. та судовий збір в розмірі 179,53 грн., а також вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас-Львів" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109" заборгованість по внесках на утримання Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109" в розмірі 13580,00 грн. та судовий збір в розмірі 1741,47 грн. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Крім того, оскільки позивачем за первісним позовом до закінчення судових дебатів при розгляді справи №914/540/19 було зроблено заяву про те, що ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження судових витрат на правову допомогу адвоката, то вказаним рішенням суду також було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 30.07.2019р.

Так, згідно з пунктом 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення, строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Представник позивача за первісним позовом подав клопотання (вх.№30530/19 від 26.07.2019р.) про долучення до матеріалів справи рахунку-фактури від 11.03.2019р. та просив стягнути з відповідачів 6000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Щодо заявлених до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке.

Згідно з статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, розмір витрат на правову допомогу адвоката складає 6000,00 грн.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Крім долученого рахунку-фактури №11/03/2019 від 11.03.2019р. на суму 6000,00 грн., в матеріалах справи також міститься договір №04-02/19 на надання юридичної допомоги від 04.02.2019р., що укладений між Адвокатським бюро «Палєй і партнери» (повірений) та Об`єднанням Співвласників Багатоквартирного Будинку «Зелена, 109» (довіритель).

Відповідно до умов вказаного договору, в разі виконання замовлення на ведення справ у судах або державних органах (суб`єктах владних повноважень), на умовах найбільш вигідних для замовника, замовник виплачує гонорар в розмірі, що визначається сторонами в подальшому по окремій домовленості. З метою забезпечення зобов`язань по договору довіритель вносить 2000,00 (дві тисячі) гривень завдатку, які під час виконання правової допомоги списуються на виконання робіт по наведеним у договорі тарифам.

В разі, якщо суми завдатку не вистачає для оплати наданих послуг, вона підлягає доплаті довірителем згідно з виставленими рахунками протягом трьох днів з моменту отримання рахунку довірителями. Розрахунки проводяться по мірі виставлення рахунків повіреним. В разі, якщо сума завдатку більше, ніж було використано на виконання робіт по договору, то решта підлягає поверненню довірителю.

В пункті 1.3 договору про надання юридичної допомоги також визначено види правової допомоги та тарифи на них.

В підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката, позивачем до матеріалів справи долучено платіжне доручення №41 від 12.03.2019р. на суму 6000,00 грн. Призначенням платежу відповідно до вказаного платіжного доручення є оплата за надання юридичних послуг згідно рахунку №11/03/2019 від 11.03.2019р.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 та частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, окрім поданих адвокатом доказів, судом брались до уваги кількість поданих позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним позовом) заяв по суті спору по первісному та зустрічному позову, кількість проведених судових засідань пов`язаних з розглядом справи, час, який міг витратити адвокат для формування правової позиції та складення заяв по суті спору у даній справі по первісному та зустрічному позовах, поведінку відповідачів за первісним позовом під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання необґрунтованих заяв, клопотань та зустрічного позову, безпідставне заперечення відповідачами за первісним позовом обставин, які мають значення для справи. Водночас, обґрунтованих заперечень відповідачів за первісним позовом стосовно суми витрат на професійну правничу допомогу суду не подано.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію розумності їхнього розміру.

Відповідно до п. 1 ч.4 ст.129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем за первісним позовом витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. є обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись статтями 74, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас" (79026, місто Львів, вулиця Академіка Лазаренка, будинок 2, ідентифікаційний код 20797070) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109" (79035, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 109, ідентифікаційний код 36670314) 618,56 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фелікітас-Львів" (79035, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 109, ідентифікаційний код 40676851) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зелена, 109" (79035, місто Львів, вулиця Зелена, будинок 109, ідентифікаційний код 36670314) 5381,44 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.08.2019 р.

Суддя Петрашко М.М.