Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" серпня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/140/19

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

розглядаючи клопотання Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №02/2676 від 12.08.2019 про повернення судового збору у справі

за позовом: Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (смт.Новогуйвинське, Житомирський район, Житомирська область)

до 1) Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (м.Житомир)

2) Управління державної казначейської служби України у м.Житомирі Житомирської області (м.Житомир)

про відшкодування коштів у розмірі 102819,76грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.05.2019 у справі №906/140/19, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019, задоволено позов Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" та стягнуто на його користь з Державного бюджету України грошові кошти в розмірі 102819,76грн, а також стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" 1921,00грн витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання рішення та постанови судом видано відповідні накази №906/140/19 від 07.08.2019.

13.08.2019р на адресу Господарського суду Житомирської області від ДП "Житомирський бронетанковий завод" надійшло клопотання №02/2676 від 12.08.2019 про повернення судового збору у розмірі 960,50грн, який був сплачений за подачу заяви про забезпечення доказів (оригінал платіжного доручення №769 від 22.02.2019 міститься в матеріалах справи).

Дослідивши вказане клопотання, господарський суд зазначає, що 15.03.2019р на адресу Господарського суду Житомирської області від ДП "Житомирський бронетанковий завод" надійшла заява №02-01/1036 від 13.03.2019р про забезпечення доказів, відповідно до якої позивач просив забезпечити докази у спосіб їх витребування та витребувати в Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області платіжні доручення №38, №39 від 20.01.2017, №230 від 21.02.2017, №482 від 28.03.2017, №615 від 11.04.2017, №803 від 27.04.2017, №10105 від 26.05.2017, №1352 від 14.04.2017, №1814 від 26.09.2017 та №2077 від 03.11.2017. Вказана заява ДП "Житомирський бронетанковий завод" 19.03.2019 господарським судом залишена без розгляду за усним клопотанням представника стягувача.

Відповідно до ч.3 ст.111 ГПК України, за подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, додається до заяви.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Так, вказаним Законом визначено ставки судового збору за подання заяви про забезпечення доказів відповідно при зверненні до суду загальної юрисдикції та до адміністративного суду.

Водночас, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" не передбачена сплата судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів.

Отже, в даному випадку має місце юридична колізія, з якої випливає протиріччя правовим актам.

Принцип правової визначеності (певності) - загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом у разі необхідності.

Принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.

Зокрема, у справі "Новік проти України" (заява N 48068/06, рішення від 18.12.2008) Європейський Суд з прав людини зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до вимог принципу правової визначеності правозастосовчий орган у випадку неточності, недостатньої чіткості, суперечливості норм позитивного права має тлумачити норму на користь невладного суб`єкта (якщо однією зі сторін спору є представник держави або органу місцевого самоврядування), адже якщо держава нездатна забезпечити видання зрозумілих правил, то саме вона і повинна розплачуватися за свої прорахунки. Це так зване правило пріоритету норми за найбільш сприятливим для особи тлумаченням.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.07.2019 у справі №911/11521/18.

Враховуючи викладене, встановивши, що в даному випадку виникла юридична колізія, оскільки ГПК України встановлює порядок, за яким при поданні заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом, водночас Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів, господарський суд, посилаючись на принцип правової визначеності (певності) та практику Європейського Суду з прав людини, дійшов висновку, що клопотання Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №02/2676 від 12.08.2019 про повернення судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про судовий збір", господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" №02/2676 від 12.08.2019 про повернення судового збору задовольнити.

2. Повернути Державному підприємству "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, Житомирський район, смт.Новогуйвинське, вулиця Дружби Народів, буд.1; ідентифікаційний код 07620094)

- з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 960,50грн, сплачений згідно платіжного доручення №769 від 22.02.2019, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу

2 - заявнику (оригінал з гербовою печаткою), рек. з повід.