СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р. Справа № 922/1978/16

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання За участю представників сторін: апелянт від апелянта від кредиторів ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_10,ОСОБА_11 від кредитора ОСОБА_15 від кредитора ОСОБА_2 від Люботинської міської ради від інших кредиторів ліквідатор розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . ОСОБА_6 . ОСОБА_7 - паспорт серія НОМЕР_1 ; ОСОБА_8 . - за довіреністю б/н від 13.11.2018; ОСОБА_9 - ордери АХ №1000865, АХ № 1000864 , АХ № 1000866 , АХ № 1000869 , АХ № 1000867 від 22.07.2019; ОСОБА_9 . - за довіреністю б/н від 30.01.2015; не з`явились; не з`явились; не з`явились; не з`явився; співзасновника боржника ТОВ "Актінія" ОСОБА_7 , м. Люботин, Харківська область (вх.№1731 Х/2)
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від14.05.2019 (повний текст від 16.05.2019)
у справі№ 922/1978/16 (суддя Міньковський С.В.)
за заявоюОСОБА_2 , м. Люботин, Харківська область
до боржника проТовариства з обмеженою відповідальністю "Актінія", м. Люботин, Харківська область банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16, окрім іншого:

- скаргу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Актінія" (надалі - ТОВ "Актінія") на дії (бездіяльність) ліквідатора Немашкалова В.М. - задоволено;

- припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Немашкалова В.М.;

- призначено ліквідатором ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Чипиженка Є.В.;

- зобов`язано арбітражного керуючого Немашкалова В.М. передати усі матеріали, пов`язані з ліквідаційною процедурою, арбітражному керуючому Чипиженку Є.В. по акту прийому-передачі. Інше.

Не погодившись з постановленою ухвалою, до Східного апеляційного господарського суду звернувся ОСОБА_7 з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16, якою припинено повноваження ліквідатора Немашкалова В.М. та призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Чипиженка Є.В.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному судовому акті, обставинам справи. В обґрунтування своїх доводів, скаржник зазначає наступне:

- судом порушено норми процесуального права, зокрема, не дотримано вимог ч. 3 ст. 202 ГПК України, щодо необхідності розгляду справи за участю представників сторін, чим позбавлено ліквідатора Немашкалова В.М. можливості надати суду пояснення стосовно поданої кредиторами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 скарги на його дії (бездіяльність), що могло вплинути на результати розгляду скарги;

- суд не взяв до уваги надані ліквідатором докази здійснення поточних витрат по утриманню майна боржника ТОВ "Актінія", а саме витрат по сплаті за спожиту електроенергію, тощо;

- представники кредиторів - скаржників не повідомили суд про джерела добутої ними інформації, яка стала підставою для подання скарг, оскільки жоден із вказаних кредиторів не являється стороною договірних відносин, а суд помилково вважав цю інформацію доведеною та використав її при наданні оцінки діям (бездіяльності) ліквідатора Немашкалова В.М.;

- на момент розгляду скарги ліквідатор 14.05.2019 надав клопотання з додатками, яким підтверджується вжиття ліквідаційних заходів та обставини виконання арбітражним керуючим Немашкаловим В.М. своїх обов`язків, передбачених ст.ст. 38 - 41 Закону про банкрутство;

- що стосується укладення договорів оренди приміщень, то вони були направлені, перш за все, на забезпечення збереження майна боржника та недопущення накопичення боргів за комунальні послуги, що було досягнуто і підтверджено ліквідатором належними та допустимими доказами;

Відповідно до витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 31.05.2019 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Пуль О.А. - головуючий суддя, суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 апеляційну скаргу співзасновника боржника ТОВ "Актінія" ОСОБА_7 залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів направлення апеляційної скарги учасникам провадженні відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України; встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали суду в межах встановлених судом строків від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення апеляційної скарги учасникам провадження у справі про банкрутство ТОВ "Актінія".

Розпорядженням керівника апарату суду від 20.06.2019 у зв`язку з відпусткою головуючого судді Пуль О.О. та судді Білоусової Я.О. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 20.06.2019 сформовано колегію суддів у складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, суддя Крестьянінов О.О., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою співзасновника боржника ТОВ "Актінія" Крамаренка А.О. (вх.№1731 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16; встановлено сторонам строк для подання відзиву з доказами його надсилання іншим учасникам справи в порядку ст. 263 ГПК України до 08.07.2019; призначено справу до розгляду на 22.07.2019 о 15:45 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1978/16 до 30.07.2019 о 15:45 год.

У встановлений судом строк кредитори та ліквідатор не скористались своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не надіслали його на адресу суду.

30.07.2019 у судовому засіданні апеляційної інстанції були присутні апелянт - ОСОБА_7 та його представник, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили суд її задовольнити та скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16, якою припинено повноваження ліквідатора Немашкалова В.М. та призначено ліквідатором боржника - арбітражного керуючого Чипиженка Є.В.

Уповноважений представник ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 у судовому засіданні апеляційної інстанції 30.07.2019 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16 без змін.

Крім того, в судове засідання апеляційної інстанції 30.07.2019 з`явилась адвокат Хайнацька Г.М., яка зазначала, що являється представником кредитора ОСОБА_2 та на підтвердження своїх повноважень вказала про наявність в матеріалах справи договору про надання правової допомоги адвокатом та відповідної довіреності.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 4 ст. 60 ГПК України).

Судовою колегією апеляційної інстанції досліджено матеріали справи та встановлено лише наявність Договору №1/24-01 про надання адвокатських послуг від 24.01.2019, укладеного між ОСОБА_2 та Хайнацькою Г.М . Однак, ані довіреності на представництво інтересів, ані ордеру в матеріалах справи немає.

Відтак, колегія суддів вважає, що адвокат Хайнацька Г.М. не підтвердила належним чином повноваження представляти інтереси кредитора ОСОБА_2 у цій справі в суді апеляційної інстанції.

Представники Люботинської міської ради, інших кредиторів та ліквідатор у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 30.07.2019 не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи всі сторони були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності вказаних учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників апелянта, його представника та кредиторів судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, не заперечується учасниками справи та підтверджується матеріалами справи, дослідженими судом апеляційної інстанції:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2016 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Актінія", визнано розмір безспірних вимог ОСОБА_2 в сумі 1123720,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Немашкалова В.М.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Актінія" опубліковано 02.08.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за № 34107.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.10.2016 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Актінія".

Постановою Господарського суду Харківської області від 27.10.2016 боржника - ТОВ "Актінія" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Немашкалова В.М., інше.

20.02.2019 до господарського суду першої інстанції від кредиторів ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 , ОСОБА_18 та ОСОБА_14 надійшла скарга на дії (бездіяльність) ліквідатора ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Немашкалова В.М., в якій скаржники просили суд припинити повноваження ліквідатора Немашкалова В.М. і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому Законом.

Вимоги зазначеної скарги обґрунтовані з посиланням на наступні обставини:

1) З дня свого призначення ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Немашкалов В.М. абсолютно неефективно виконує свої функції, оскільки, як стало відомо представнику кредиторів-скаржників, 01.01.2016 між ТОВ "Актінія" та ТОВ "ВКФ "Явір" строком на 5 років був укладений Договір оренди, за яким боржник здав в оренду приміщення площею 550 кв.м. за 7000 грн, тобто за ціною 12,7 грн. за 1 кв.м.

01.11.2016 між ТОВ "ВКФ "Явір" та ТОВ "Регіонфарм 2016" укладено Договір суборенди приміщення загальною площею 73,90 кв.м. цього приміщення за ціною 10000 грн.

01.04.2017 між ТОВ "ВКФ "Явір" та ТОВ "Фенікс Фарм" укладено Договір №010417-с.о. найму (суборенди) нежитлових приміщень загальною площею 50,5 кв.м. за ціною 7500 грн,, тобто за ціною 135 грн/кв.м. та 150 грн/кв.м. відповідно.

Отже, як стверджують скаржники, тільки за двома зазначеними договорами оренди ТОВ "ВКФ "Явір" станом на 01.02.2019 отримало 435000,00 грн. При цьому розмір незадоволених вимог кредиторів 1 та 4 черг не перевищує 400 тис.грн.

Виходячи із таких обставин, на переконання скаржників за умови сумлінного ставлення до своїх обов`язків ліквідатором Немашкаловим В.М., він міг би задовольнити вимоги кредиторів та відновити платоспроможність боржника.

2) Крім того, ліквідатор відмовився скликати збори кредиторів для переобрання нового складу комітету кредиторів, оскільки на даний час борг перед ініціюючим кредитором ОСОБА_2 (яка є єдиним членом комітету кредиторів ТОВ "Актінія") погашений і вона не є вже в розумінні ст. 1 Закону про банкрутство кредитором у даній справі.

Як вже зазначалось, Господарським судом Харківської області ухвалою від 14.05.2019 скаргу кредиторів ТОВ "Актінія" на дії (бездіяльність) ліквідатора Немашкалова В.М. задоволено; припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Немашкалова В.М.; призначено ліквідатором ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Чипиженка Є.В., тощо.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходи з наступних мотивів:

- судом встановлено, що ліквідатор Немашкалов В.М., достеменно знаючи про існування договорів суборенди з кращими пропозиціями щодо оплати за користування частиною приміщень, що є власністю банкрута, не вжив заходів щодо укладання таких договорів оренди напряму від ТОВ "Актінія". За весь час перебування ТОВ "Актінія" в процедурі ліквідації, отриманих грошових коштів від оренди майна банкрута (навіть з тим розміром оренди, що є на даний час (7000 грн + 7500 грн + 10 000 грн)) мало б бути направлено на задоволення вимог кредиторів, що призвело б до відновлення платоспроможності ТОВ "Актінія" та збереження цього товариства як суб`єкта господарювання;

- ліквідатор Немашкалов В.М. не вчинив жодних дій направлених на задоволення вимог кредиторів, та в даному випадку діяв не прозоро та не в інтересах кредиторів і боржника;

- орендна плата від ТОВ "ВКФ "Явір" частково надходила на ліквідаційний рахунок ТОВ "Актінія" та частково отримувалось через прибуткові касові ордера (з 07.11.2016 по 05.04.2019), що є порушенням ч. 8 ст. 41 Закону про банкрутство;

- ліквідатором не надано суду доказів існування договірних відносин з гр. ОСОБА_7 (власником основної частки боржника) у справі про банкрутство ТОВ "Актінія", яким сплачувались комунальні платежі за користування нежитловими приміщеннями;

- ліквідатор Немашкалов В.М. наслідком своєї бездіяльності порушив строк ліквідаційної процедури ТОВ "Актінія" - ліквідаційна процедура у даній справі триває більше 2,5 років;

- відповідно до наданого звіту ліквідатора Немашкалова В.М. від 14.05.2019, ліквідатор отримав грошову винагороду в загальній сумі 111902,14 грн. за період з 27.10.2016 по 01.04.2019. Проте, суду не надано доказів того, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди був розглянутий та затверджений на комітеті кредиторів, як то передбачає ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство.

Заслухавши суддю-доповідача та присутніх представників учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом Закон про банкрутство).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону про банкрутство, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами ст. 40 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 41 Закону про банкрутство визначено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

У випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців (ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство).

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню, на строк не менше п`яти років з дати визнання особи банкрутом; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Відповідно до ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов`язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 6) наявності конфлікту інтересів. Суд протягом п`яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство (ст. 114 Закону про банкрутство).

При цьому, усунення арбітражного керуючого (ліквідатора) - це право суду, яким він може скористатися у разі доведення порушення арбітражним керуючим балансу інтересів боржника та кредиторів, внаслідок невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків відповідно до вимог Закону про банкрутство.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом розгляду у даному випадку є оскарження дій та бездіяльність арбітражного керуючого Немашкалова В.М., як ліквідатора ТОВ "Актінія" в межах ліквідаційної процедури, яка була відкрита постановою Господарського суду Харківської області від 27.10.2016.

Дослідивши інформацію, яка міститься у поданій до суду скарзі на дії та бездіяльність ліквідатора та наявні письмові докази, апеляційний господарський суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що після визнання ТОВ "Актінія" банкрутом (27.10.2016), жодних документів на підтвердження виконання своїх повноважень ліквідатора, арбітражний керуючий Немашкалов В.М. суду не надав.

Так, судом встановлено, що перший звіт, який свідчить про здійснення будь-яких заходів ліквідаційної процедури було надано ліквідатором Немашкаловим В.М. до суду першої інстанції лише 15.11.2018, тобто через більш ніж 2 роки після відкриття ліквідаційної процедури.

До вказаного звіту не було надано доказів на підтвердження вжитих ліквідатором заходів відповідно до вимог ст. 41 Закону про банкрутство.

Між тим, тільки внаслідок подання скарги кредиторами на дії та бездіяльність ліквідатора до суду, арбітражний керуючий Немашкалов В.М. 14.05.2019 надав суду клопотання з додатками, що свідчать про вжиття ліквідаційних заходів, зокрема: додаткову угоду до договору оренди, договори суборенди, висновок про вартість майна, інвентаризацію активів банкрута від 06.11.2016, довідку про закриття рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк", виписку по ліквідаційному рахунку, оригінали прибуткових касових ордерів, квитанції про сплату комунальних платежів.

Однак, місцевим судом встановлено та це підтверджуться матеріалами справи, що надані ліквідаторм до матеріалів справи копії документів не засвідчені належним чином, у зв`язку з чим не можуть вважатися належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст. 76, 77 ГПК України.

Крім того, до матеріалів справи ліквідатором Немашкаловим В.М. не надано доказів виконання вимог ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство, щодо обов`язку надання комітету кредиторів звітів про свою діяльність.

З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що ліквідатором ТОВ "Актінія" - арбітражним керуючим Немашкаловим В.М. не підтверджено виконання вимог ч.ч. 9, 10 ст. 41 Закону про банкрутство.

Як також встановлено судом, за результатом проведення інвентаризації активів банкрута, ліквідатором було виявлено активи боржника, а саме цілісний майновий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з магазину загальною площею 549,7.

Проте, будь-яких належних та допустимих доказів з метою прийняття наявних активів та вжиття заходів щодо виявлення інших активів в ліквідаційній процедуруі суду не надано.

Також ліквідатором не надано суду доказів включення виявленого майна до складу ліквідаційної маси банкрута, що є порушенням приписів ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, а також зазначені обставини не заперечуються ліквідатором, що 01.01.2016 між ТОВ "Актінія" та ТОВ "ВКФ "Явір" було укладено Договір оренди приміщення загальною площею 549,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , розмір оренди складає 7000,00 грн. на місяць.

Після визнання ТОВ "Актінія" банкрутом, 27.10.2016 ТОВ "Актінія" в особі ліквідатора Немашкалова В. М . з ТОВ "ВКФ "Явір" укладає Додаткову угоду б/н до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016, за умовами якого п. 8.1 розділу 8 "Строк дії договору" викладено в наступній редакції: Даний договір вступє в силу з моменту визнання Господарським судом Харківської області, справи №922/1978/16, - ТОВ "Актінія" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (постанова Господарського суду Харківської області від 27.10.2016) і діє на період до продажу орендованого майна в процедурі ліквідації".

01.11.2016 між ТОВ "ВКФ "Явір" та ТОВ "Регіонфарм 2016" укладено Договір суборенди приміщення загальною площею 73,90 кв.м. Відповідно до п. 4.1. вказаного Договору розмір суборенди складає 10000,00 грн на місяць.

В подальшому - 01.04.2017 між ТОВ "ВКФ "Явір" та ТОВ "Фенікс Фарм" укладено Договір №010417-с.о. найму (суборенди) нежитлових приміщень загальною площею 50,5 кв.м. Відповідно до п. 4.2. вказаного Договору розмір суборендної плати складає 7500,00 грн. на місяць.

З урахуванням викладеної хронології вставнолених обставин, матеріалами справи підтверджується доводи скаржників про те, що ліквідатором Немашкаловим В.М. укладено Договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 549,7 кв.м. з розміром орендної плати 7000,00 грн.. в той час як орендарем ТОВ "ВКФ "Явір" передано частину приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю банкрута, загальною площею 50,5 кв.м та 73,9 кв.м в суборенду з розміром плати на місяць в 7500,00 грн та 10000,00 грн. відповідно, що значно перевищує розмір одержуваної плати банкрутом за користування приміщення в загальній площі 549,7 кв.м.

Разом з тим, господарський суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що введення ліквідаційної процедури щодо підприємства-банкрута має на меті, перш за все, задоволення вимог його кредиторів за рахунок отриманих грошових коштів, в тому числі від переданого в оренду майна банкрута, від реалізації майна банкрута, тощо.

Відтак, оскільки судом встановлено, що ліквідатор Немашкалов В.М. будучи об`єктивно обізнаним про існування договорів суборенди з кращими ціновими пропозиціями щодо оплати за користування частиною приміщень, що є власністю банкрута, тому невжиття заходів щодо укладання таких договорів оренди напряму від ТОВ "Актінія" за весь час перебування в процедурі ліквідації, свідчить про його недобросовісність, нерозсудливість, діяльність не з метою, з якою ці права та обов`язки йому надано, що є порушенням вимог ст. 98 Закону про банкрутство.

Колегія суддів апеляційної інстанції, аналізуючи умови наведених вище договорів оренди та суборенди зазначає, що у випадку передання ліквідатором Немашкаловим В.М. нежитлових приміщень за ціновою пропозицією суборендарів, отриманих грошових коштів від оренди майна банкрута за весь час проведення ліквідаційної процедури (навіть з тим розміром оренди, що є на даний час (7000,00 грн. + 7500,00 грн. + 10000,00 грн.)), які мали бути направлені на задоволення вимог кредиторів, вистачило б для задоволення вимог всіх кредиторів та призвело до відновлення платоспроможності ТОВ "Актінія" та збереження цього товариства як суб`єкта господарювання.

Відносно аргуменів апелянта про здійснення ліквідатором Немашкаловим В.М. своїх дій виключно з метою забезпечення збереження майна боржника та недопущення накопичення боргів за комунальні послуги, то суд апеляційної інстанції зазначає, що такі дії є порушенням вимог Закону про банкрутство, зважаючи на те, що ліквідатор ТОВ "Актінія" - арбітражний керуючий Немашкалов В.М. не вчинив належних та обґрунтованих заходів направлених на задоволення вимог кредиторів, адже у даному випадку діяв не прозоро та не в інтересах кредиторів і боржника.

Під час розгляду справи ліквідатором не доведено та з досліджених матеріалів справи судом не вставнолено об`єктивної неможливості ліквідатора Немашкалова В.М. передати нерухоме майно в оренду останньому суборендарю за найбільш вигідною ціною, щоб надавало змоги отримати більше прибутку від надання в користування ліквідаційної маси та максимально можливо задовольнити вимоги кредиторів.

Посилання співзасновника боржника, наведені в апеляційній скарзі, про те, що представники кредиторів - скаржників не повідомили суд про джерела добутої ними інформації (про наявність вищевказаних договорів оренди та суборенди), яка стала підставою для подання скарг, оскільки жоден із вказаних кредиторів не являється стороною договірних відносин, а суд помилково вважав цю інформацію доведеною та використав її при наданні оцінки діям (бездіяльності) ліквідатора, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки:

- за приписами ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників;

- в матеріалах справи містяться відповідь на адвокатський запит з додатками (а.с. 188, т.6), відзив на скаргу конкурсних кредиторів на дії (бездіяльність) ліквідатора (а.с.44-45, т.7), в яких арбітражний керуючий Немашкалов В.М. самостійно повідомив та підтвердив наявність Договору оренди приміщення від 01.01.2016, Додаткової угоди б/н до договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016, Договору суборенди приміщення від 01.11.2016, Договору №010417-с.о. найму (суборенди) нежитлових приміщень від 01.04.2017, а також вказав про умови на яких укладені такі правочини та надав суду копії цих документів;

- з урахуванням вимог ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, на які посилались кредитори у своїх скаргах були самостійно визнані ліквідатором, а тому не підлягають доказуванню при розгляді даного спору;

- зазначені докази та інформація про здавання майна боржника в оренду на викладених - невигідних умовах не спростовано ані самим ліквідатором, ані ОСОБА_7 , який в повній мірі був обізнаний про умови та розмір орендних платежів, що здійснювались на користь боржника та на користь ТОВ "ВКФ "Явір".

Тобто, вищенаведені обставини спростовують посилання апелянта на те, що дії ліквідатора, пов`язані із здаванням в оренду майна боржника були направлені саме з метою захисту та охорони майна боржника.

За приписами ч.ч. 7, 8 ст. 41 Закону про банкрутство під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Судом досліджено надані ліквідатором до суду документи та вставнолено, що орендна плата від ТОВ "ВКФ "Явір" частково надходила на ліквідаційний рахунок ТОВ "Актінія" та частково отримувалось через прибуткові касові ордера (з 07.11.2016 по 05.04.2019), що є порушенням ч. 8 ст. 41 Закону про банкрутство.

Ліквідатором надано копії квитанції, які свідчать про оплату комунальних платежів ТОВ "Актінія" на загальну суму 87121,92 грн, що були здійснені готівковими коштами та через фізичну особу ОСОБА_7 , який являється власником більшої частки статутного капіталу боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Закону про банкрутство арбітражний керуючий має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами.

В той же час, ліквідатором не надано суду доказів існування договірних відносин з гр. ОСОБА_7 у справі про банкрутство ТОВ "Актінія" та взагалі не вмотивовано з яких підстав ця особа здійснювала такі платежі, а також, в порушення вимог ч. 8 ст. 41 Закону про банкрутство допущено здійснення виплати поточних платежів та витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури не з ліквідаційного рахунку банкрута.

Відносно посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги надані ліквідатором докази здійснення поточних витрат по утриманню майна боржника ТОВ "Актінія", колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

- відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; Всі надані ліквідатором ксерокопії документів на підтвердження виконання своїх обов`язків, в тому числі докази здійснення поточних витрат по утриманню майна боржника не засвічені у вставноленому законом порядку, а тому не можуть вважатися доказами взагалі;

- не зважаючи на викладене вище, документи за оплату електроенергії на які посилається апелянт, судом апеляційної інстанції не можуть бути визнані такими, що свідчать про понесення ліквідтаром поточних витрат по утриманню майна боржника, оскільки вони містять підпис платника - ОСОБА_7 та здійснювались не з рахунку банкрута, що прямо суперечить ч.ч. 7, 8 ст. 41 Закону про банкрутство; Тобто, джерело та походження вказаних витрат не ґрунтується на вимогах вказаного Закону, а тому не можуть бути оцінені судом як поточні платежі та витрати, пов`язані із здійсненням ліквідаційної процедури;

- у будь-якому випадку наявність здійснених поточних платежів, зокрема, на оплату електроенергії не спростовує та не виправдовує вставнолені під час розгляду справи допущені ліквідатором порушення вимог Закону про банкрутство.

На підставі вищезазначеного суд апеляційної інстанції, дослідивши повноту встановлених порушень ліквідатором вимог Закону про банкрутство, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо документального підтвердження та обґрунтованості доводів, викладених у скаргах кредиторів, а також наявності правових підстав для усунення арбітражного керуючого Немашкаловим В.М. від виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Актінія".

Колегія суддів також зазначає, що ліквідаційна процедура у даній справі триває більше 2,5 років, тоді як відповідно до ст. 37 Закону про банкрутство максимальний строк ліквідаційної процедури повинен становити 12 місяців, а процесуальні дії суду у справі про банкрутство мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом про банкрутство. Ліквідатор Немашкалов В.М. наслідком своєї бездіяльності порушив строк ліквідаційної процедури ТОВ "Актінія".

Натомість необґрунтоване затягування таких строків призводить до настання ряду негативних правових наслідків. Зокрема, збільшуються судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого, витрати на охорону майна боржника тощо), які сплачуються кредиторами. У зв`язку з чим, якщо ліквідатор працює неефективно, то його дії повинні своєчасно оскаржуватись у порядку ст. 40 Закону про банкрутство.

Ліквідатор Немашкалов В.М., здійснивши всі підготовчі заходи в ліквідаційній процедурі, зокрема, по інвентаризації та оцінці майна, вибору організатора торгів, тощо не здійснив фактичних дій з реалізації майна протягом 2,5 років, що перевищує встановлений ч. 1 ст. 37 Закону про банкрутство строк ліквідаційної процедури - 12 місяців.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо припинення з власної ініціативи, в порядку ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство, повноважень ліквідатора Немашкалова В.М. у справі про банкрутство ТОВ "Актінія".

Разом з тим, слід звернути увагу на те, що відповідно до наданого суду звіту ліквідатора Немашкалова В.М. від 14.05.2019, останній отримав грошову винагороду в загальній сумі 111902,14 грн. за період з 27.10.2016 по 01.04.2019.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень ліквідатора (ч. 3 ст. 115 Закону про банкрутство).

Згідно ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Проте, в порушення вимог ч. 7 ст. 115 Закону про банкрутство звіт про нарахування та виплату грошової винагороди не був розглянутий та затверджений на комітеті кредиторів.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що незважаючи на можливість виникнення у арбітражного керуючого права вимоги основної грошової винагороди, але Законом про банкрутство не передбачено автоматичного самостійного отримання арбітражним керуючим грошової винагороди поза межами порядку встановленому приписами ст. 115 Закону про банкрутство. Тобто, право отримання грошової винагороди у арбітражного керуючого виникає лише після затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат комітетом кредиторів та судом, враховуючи те, що більша частина грошових коштів отримана ліквідатором не на ліквідаційний рахунок банкрута.

Суд першої інстанції, припинивши повноваження ліквідатора Немашкалова В.М., обґрунтовано призначив нового ліквідатора ТОВ "Актінія" арбітражного керуючого Чипиженко Є.В., зважаючи на те, що:

- запропонована кредиторами кандидатура арбітражного керуючого Гнатченка П.М. судом не розглядалась, оскільки останній не надав згоди на участь у даній справі про банкрутство;

- до суду надійшла заява на участь у справі від арбітражного керуючого Чипиженко Є.В. (свідоцтво №523 від 21.03.2013), який виявив бажання виконувати повноваження ліквідатора у даній справі про банкрутство ТОВ "Актінія".

- арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. є особою, яка має тривалий досвід роботи (резюме арбітражного керуючого в заяві від 14.05.2019) та необхідні і достатні спеціальні знання, які надають можливість належним чином виконувати повноваження ліквідатора, має договір оренди приміщення під офіс з організаційно-технічними можливостями виконувати функції арбітражного керуючого, має договір №33.4322.03 добровільного страхування відповідальності арбітражного керуючого перед третіми особами від 08.02.2019 (квитанція про сплату страхового внеску від 11.02.2019);

- арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. не відноситься до кола арбітражних керуючих, які не можуть бути призначені ліквідаторами (ст. 114 Закону про банкрутство);

- сукупність наданої та підтвердженої інформації щодо здібності арбітражного керуючого Чипиженко Є.В. (ділова репутація) дає можливість в достатньому обсязі встановити його можливість належним чином та у повному обсязі може виконувати повноваження ліквідатора та проводити заходи, направлені на задоволення вимог кредиторів боржника.

Крім того, в апеляційній скарзі співзасновник ТОВ "Актінія" - ОСОБА_7 , окрім самої не згоди з судовим рішенням в цій частині, не наводить жодних обґрунтованих доводів та переконливих аргументів, щодо неможливості та недоцільності призначення ліквідатором банкрута - арбітражного керуючого Чипиженко Є.В., що виключає можливістю суду апеляційної інстанції надавати оцінку таким посиланням.

Що стосується посилання апелянта на те, що суд допустив порушення норм ч. 3 ст. 202 ГПК України, зокрема, розглянув справу за відсутності ліквідатора Немашкалова В.М., хоча останній повідомив про неможливість бути присутнім у судовому засіданні 14.05.2019 із роз`ясненням поважності причин неявки до суду, колегія суддів зазначає.

Неявка в судове засідання, учасника справи (його представника) без поважних причин, якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи по суті за відсутності такого учасника справи (ст. 202 ГПК України).

У даному разі повідомлена причина неявки ліквідатора в судове засідання - перебування у відрядженні в м. Києві - судом першої інстанції визнана на неповажною, оскільки арбітражний керуючий Немашкалов В.М., будучи завчасно обізнаний про дату, час та місце проведення судового засідання, по-перше: не надав суду жодних доказів на підтвердження знаходження у відряджені; по-друге: не позбавлений був права забезпечити участь у справі свого уповноваженого представника; по-третє: у випадку наявності відповідних доказів або пояснень щодо суті справи, не був позбавлений можливості надіслати їх на адресу суду засобами поштового зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга на дії ліквідатора розглядалась місцевим судом з січня 2019, проводилось 4 судових засіданням 28.03.2019, 03.04.2019, 18.04.2019 та 14.05.2019. В судовому засіданні 18.04.2019 був присутній ліквідатор Немашкалов В.М., який особисто надавав свої пояснення та заперечення щодо поданих кредиторами скарг.

Що стосується посилань апелянта, викладених в судовому засіданні апеляційної інстанції 30.07.2019, щодо необхідності залишити ліквідатором банкрута саме арбітражного керуючого Немашкалова В.М., з тих підстав, що цей ліквідатор вже досить тривалий час виконує повноваження ліквідатора ТОВ "Актінія", є відомим кредиторам, добре знає стан платоспроможності і майнові активи боржника та спроможний закінчити ліквідаційну процедуру боржника, в той час як арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. є невідомою особою для ОСОБА_7 , колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 1 Закону про банкрутство арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий є незалежним, він зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

З огляду на вищезазначене, судом відхиляються доводи співзасновника боржника ТОВ "Актінія" ОСОБА_7 на те, що арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. може виконувати свої повноваження гірше ніж, арбітражний керуючий Немашкалов В.М., оскільки вбачається, що вимоги до діяльності арбітражного керуючого врегульовано Законом про банкрутство, які чітко визначені і яких повинні дотримуватися всі арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори). Разом з тим, припинення повноважень ліквідатора Немашалова А.О. та призначення нового, зовсім не означає та не дає підстави вважати, що арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. не буде виконувати вимог Закону про банкрутство, в тому числі належним чином продовжувати проводити ліквідаційну процедуру.

Таким чином, посилання скаржника на те, що ухвала суду першої інстанції винесена з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду про наявність підстав для припинення повноваження ліквідатора ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Немашкалова В.М. та призначення нового ліквідатора.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а висновки в оскаржуваній судовій ухвалі відповідають фактичним обставинам справи, апеляційна скарга співзасновника боржника ТОВ "Актінія" ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого співзасновника боржника ТОВ "Актінія" ОСОБА_7 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 14.05.2019 у справі №922/1978/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.А. Шутенко

(У судовому засіданні 30.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 09.08.2019).