ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.08.2019 Справа № 908/2046/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, 69002, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 17 в інтересах держави, в особі

позивача 1 Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206

позивача 2 Комунальне підприємство «Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове об`єднання № 7», 69032, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 11

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», 69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13В

про стягнення коштів

установив

09.08.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, м. Запоріжжя в інтересах держави, в особі позивачів Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунального підприємства «Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове об`єднання № 7», м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», м. Запоріжжя про стягнення коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2019, справу № 908/2046/19 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Стаття 131-1 Конституції України покладає на прокуратуру функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, у разі відсутності такого органу.

Перший «виключний випадок» передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

«Здійснення захисту неналежним чином» має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

«Неналежність захисту» може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного виконавчого органу міської ради, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести, (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Звертаючись з позовною заявою в інтересах держави прокурор зазначив, що представництво інтересів держави в особі Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунального підприємства «Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове об`єднання № 7», м. Запоріжжя є зволікання вказаних юридичних осіб із зверненням з позовною заявою до суду щодо захисту інтересів держави, у зв`язку з чим вказане порушення законодавства на даний час залишається не усунутим.

Приводом для звернення прокурора з позовом до суду стало невжиття Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове об`єднання № 7», м. Запоріжжя заходів щодо стягнення заборгованості з орендної плати у примусовому порядку. При цьому, позивачі не повідомили причин, які перешкоджають позивачам самостійно захистити інтереси Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунального підприємства «Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове об`єднання № 7», м. Запоріжжя, які збігаються з інтересами держави. Прокурор теж не з`ясував цих причин і не повідомив їх суду.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено передбачених законом виключних випадків, коли прокурор може звернутися до суду за захистом інтересів держави.

Крім того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі ст. 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Твердження Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, м. Запоріжжя про те, що несплата відповідачем орендних платежів за користування комунальним майном порушує інтереси держави, які полягають у ненадходженні коштів до бюджету, що, у свою чергу, перешкоджає та ускладнює належне фінансування програм та заходів, передбачених бюджетом міста Запоріжжя в галузі освіти, охорони здоров`я, соціального захисту та соціального забезпечення населення міста, що суперечить інтересам територіальної громади міста Запоріжжя, не спростовують факту наявності у позивачів об`єктивної можливості самостійно звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав.

При цьому, сам лише той факт, що стороною договору є Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, не свідчить про автоматичну наявність інтересів держави щодо виконання цього договору.

Враховуючи наведене, Заступником керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 не доведено наявності виключних підстав для звернення до суду в інтересах держави, в особі органу, уповноваженого державною, здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, з наданням належних доказів, які б підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також не доведено необхідності захисту інтересів держави саме прокурором.

Наданий до позову лист Запорізької місцевої прокуратури № 1 від 07.08.2019 вих. № 128/ш-14-19 з повідомленням Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунального підприємства «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7» про подання до Господарського суду Запорізької області позову в інтересах держави до ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 62 295,96 грн, суд вважає не належним доказом в обґрунтування позиції щодо неналежного захисту інтересів держави позивачами, оскільки він не містить причин необхідності такого захисту, та позов містить дату (07.08.2019 № 128/ш-14-19) таку ж як і вказаний лист.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, позовна заява Заступника керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, м. Запоріжжя в інтересах держави, в особі позивачів: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Комунального підприємства «Виробниче ремонтно експлуатаційне житлове об`єднання № 7», м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», м. Запоріжжя про стягнення коштів підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 53, п. 4 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Позовну заяву та додані до неї документи повернути Заступнику керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1, м. Запоріжжя

Додаток: позовна заява з додатками на 45 аркушах, в тому числі оригінал платіжного доручення № 1865 від 29.07.2019 на суму 1921,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 14.08.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І. С. Горохов