РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2019 р. Справа № 910/5251/19
За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Луганськгаз »

До Публічного акціонерного товариства « Укртрансгаз »

Про визнання недійсним договору від 17.12.2015 р. №

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Бруль А.С. - предст.

Від відповідача Онищенко І.П. - предст.

Обставини справи:

Позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації « Луганськгаз » звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про визнання недійсним договору від 17.12.2015 р. № , що укладений між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації « Луганськгаз » та публічним акціонерним товариством « Укртрансгаз »

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2019 р. відкрите провадження у справі № 910/5251/19, ухвалено здійснювати розгляд зазначеної справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення судового засідання на 23.05.2019 р.

15.05.2019 р. через канцелярію суду представником відповідача подана заява про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача.

Ухвалою від 23.05.2019 р. розгляд справи відкладений до 20.06.2019 р.

Ухвалою від 28.05.2019 р. виправлена описка у даті призначення судового засідання та зазначена дата розгляду справи 27.06.2019 р.

27.06.2019 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг.

Суд у задоволенні зазначеної заяви відмовляє, оскільки рішення суду не може вплинути на права та обов`язки НКРЕ.

27.06.2019 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про відвід судді Пінчука В.І.

Ухвалою від 27.06.2019 р. зупинено провадження у справі № 910/5251/19 до вирішення питання про відвід судді Пінчука В.І.

Ухвалою від 02.07.2019 р. у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації « Луганськгаз » про відвід судді Пінчука В.І. відмовлено.

Ухвалою від 12.07.2019 р. поновлено провадження у справі № 910/5251/19 та призначений розгляд справи по суті на 01.08.2019 р.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки договір транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № відповідає вимогам законодавства.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2015 р. між позивачем ( замовником ) та відповідачем ( оператором ) був укладений договір № транспортування природного газу.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язався надати позивачу послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а останній зобов`язався оплатити вартість наданих послуг на умовах даного договору.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що договір транспортування природного газу, що укладений між ним та відповідачем не відповідає типовому договору транспортування природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 р. № 2497 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за № 1383/27828, а саме:

- у пункті 2.2 спірного договору відсутнє посилання на доступ замовника до інформаційної платформи, який є обов`язковою умовою надання послуги.

- у пункті 2.4 відсутнє посилання « ( крім послуг балансування ) », що призводить до необхідності визначення у спірному договорі обсягу послуг балансування в одному з додатків.

В спірному договорі відсутній п. 2.9.

В п. 3.1 спірного договору неповно прописані обов`язки оператора, а саме: « здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця »

В п. 4.1 спірного договору неповно прописані обов`язки замовника.

В п. 8.2 спірного договору прописана інша методика визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність, ніж передбачено типовим договором.

В п. 8.3 спірного договору міститься безпідставне визначення і посилання на дві складові частини вартості послуг балансування.

В п. 8.4 спірного договору містяться невірні показники формули, за якою розраховується додаткова плата.

Розділ ІХ спірного договору визначає вартість місячних небалансів, в той час як типовою формою договору та кодексом ГТС передбачене визначення щодобових небалансів.

В розділі Х п. 10.4,10.5 спірного договору визначається додаткова плата за недотримання параметрів якості природного газу за формулою, вихідні показники якої не відповідають затвердженій типовій формі.

П. 11.4 спірного договору передбачає оформлення місячного обсягу небалансу, в той час як чинне законодавство встановило щодобове балансування обсягів природного газу.

П. 12.2 не містить всіх умов, передбачених типовою формою договору.

П. 15.3 не відповідає умовам, передбаченим типовою формою договору.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1-2 ст. 32 Закону України « Про ринок природного газу » від 09.04.2015 р. транспортування природного газу здійснюється на підставі та на умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно - правовими актами.

За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Типовий договір транспортування природного газу затверджується регулятором.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2497 « Про затвердження типового договору транспортування природного газу» затверджено типовий договір транспортування природного газу

Тобто, укладення договору про транспортування природного газу в редакції типового договору транспортування природного газу, затвердженого регулятором, є обов`язковим для учасників ринку природного газу, в тому числі для позивача, в силу закону ( ст.32 Закону України « Про ринок природного газу » )

Разом з тим, ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого, згідно з вимогами ст. 181 цього кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно - правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Таким чином, суд вважає, що договір транспортування природного газу від 17.12.2015 р. № відповідає вимогам законодавства.

Крім того, суд також вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач пропустив строк позовної давності передбачений ст.257 ЦК України і на застосуванні якого наполягає відповідач у заяві від 15.05.2019 р.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 вказаного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 92 ЦК України передбачено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Таким чином, для юридичної особи як сторони правочину ( договору ) днем початку перебігу строку позовної давності необхідно вважати день вчинення ( укладення договору ).

Договір транспортування природного газу № укладений між позивачем та відповідачем 17.12.2015 р.

Натомість, позивач звернувся до суду із даним позовом лише 22.04.2019 р., тобто майже через 5 місяців після спливу строку позовної давності, строк позовної давності сплинув 17.12.2018 р.

Частинами 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 09.08.2019 р.

СуддяВ.І.Пінчук