ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/668/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Бабенецька А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СД Логістик Плюс",

вул. Герцена, 1 оф. 45, м. Чернівці, 58000

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро"

вул. В. Івасюка, буд.62,м.Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в сумі 827 200,00 грн

за участю:

від позивача: Гордієнко Т. В. - адвокат, ордер на надання правової допомоги серія ЧЦ №33606 від 19.07.2019

від відповідача: Нечіпайло Р. С. - представник, (довіреність №01-2 від 01.02.2019)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СД Логістик Плюс" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" про стягнення заборгованості в сумі 827 200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено розгляд справи по суті на 23.07.2019 року. В судовому засіданні 23.07.2019 року відкладено розгляд справи по суті на 07.08.2019 року. Ухвалою суду від 30.07.2019 року задоволено заяву відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача вказав, що відмовляється від позову в частині 270 500 грн, представник відповідача вказав на те, що визнає позов в частині 556 700 грн.

Позиція позивача.

Позивач вказує на те, що на виконання умов договору №ОС20062017 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, позивач за період з 05.04.2018 - 05.06.2018 за замовленням відповідача надав транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 833 000 грн, які відповідач частково оплатив в сумі 5800 грн.

Решту коштів відповідачем не сплачено, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 827 200 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує ст. 509, 526, 530, 546, 611, 612, 629, 929 Цивільного кодексу України та ст. 173, 174, 193, 216 Господарського кодексу України.

05.08.2019 року позивач подав до суду заяву про часткову відмову від позову в розмірі 270 500 грн (вх.№15374/19 від 05.08.2019).

Позиція відповідача.

19.07.2019 року відповідач по справі надав суду відзив на позовну заяву (вх.№12650/19 від 19.07.2019), відповідно до якого частково визнає позовні вимоги у розмірі 556 700 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

20.06.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" (відповідач по справі/замовник по договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СД Логістик Плюс" (позивач по справі/виконавець по договору) було укладено договір №ОС20062017 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до п.1.1. договору - замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати перевезення вантажів автомобільним транспортом, на підставі надісланих заявок та товарно-транспортних накладних до відповідного пункту призначення у встановлений договором та/або заявкою строк та видати його вантажоодержувачу, а замовник зобов`язується сплатити виконавцю за організацію перевезення вантажу узгоджену сторонами плату.

Розділом 2 сторонами погоджено умови виконання договору.

Розділом 3 договору передбачено, що виконавець зобов`язався вчинити ряд дій з організації перевезення вантажів, а замовник - оплатити кошти у обсязі та у строки, передбачені договором.

Відповідно до п.4.1.2. договору вартість послуг за кожним перевезенням узгоджується сторонами в окремих заявках та/або додатках до договору та підтверджується сторонами в актах виконаних робіт (надання послуг).

Відповідно до заявок від 04.04.2018, 04.04.2018, 04.04.2018, 06.04.2018, 11.04.2018, 15.04.2018, 17.04.2018, 18.04.2018, 18.04.2018, 20.04.2018, 18.04.2018, 19.04.2018, 22.04.2018, 23.04.2018, 23.04.2018, 24.04.2018, 25.04.2018, 25.04.2018, 26.04.2018, 29.04.2018, 29.04.2018, 30.04.2018, 30.04.2018, 26.04.2018, 30.04.2018, 30.04.2018, 02.05.2018, 03.05.2018, 07.05.2018, 07.05.2018, 07.05.2018, 09.05.2018, 09.05.2018, 09.05.2018, 12.05.2018, 13.05.2018, 13.05.2018, 14.05.2018, 12.05.2018, 14.05.2018, 16.05.2018, 16.05.2018, 21.05.2018, 20.05.2018, 20.05.2018, 22.05.2018, 22.05.2018, 22.05.2018, 23.05.2018, 30.05.2018, 31.05.2018, 31.05.2018, 03.06.2018 - позивачем було прийнято до виконання замовлення відповідача.

Надання позивачем транспортно-експедиційних послуг відповідачу підтверджується актами надання послуг та товарно-транспортними накладними з відмітками уповноважених представників вантажоодержувача про прийняття вантажу, а саме - Акти надання послуг №539 від 05.04.2018, 544 від 06.04.2018, 550 від 06.04.2018, 519 від 07.04.2018, 565 від 07.04.2018, 543 від 13.04.2018, 546 від 16.04.2018, 623 від 18.04.2018, 602 від 19.04.2018, 624 від 19.04.2018, 629 від 21.04.2018, 586 від 22.04.2018, 587 від 23.04.2018, 575 від 23.04.2018, 603 від 24.04.2018, 604 від 25.04.2018, 605 від 26.04.2018, 630 від 26.04.2018, 626 від 30.04.2018, 627 від 30.04.2018, 659 від 30.04.2018, 631 від 01.05.2018, 632 від 01.05.2018, 633 від 01.05.2018, 634 від 01.05.2018, 635 від 01.05.2018, 637 від 03.05.2018, 660 від 05.05.2018, 663 від 08.05.2018, 664 від 09.05.2018, 672 від 09.05.2018, 695 від 10.05.2018, 696 від 11.05.2018, 697 від 11.05.2018, 698 від 13.05.2018, 675 від 14.05.2018, 694 від 14.05.2018, 678 від 15.05.2018, 739 від 15.05.2018, 742 від 16.05.2018, 702 від 17.05.2018, 724 від 19.05.2018, 725 від 22.05.2018, 728 від 22.05.2018, 737 від 22.05.2018, 726 від 23.05.2018, 743 від 24.05.2018, 760 від 24.05.2018, 754 від 25.05.2018, 774 від 01.06.2018, 783 від 01.06.2018, 781 від 03.06.2018, 801 від 05.06.2018 - на загальну суму 833 000 грн.

Відповідно до поданого розрахунку, сума боргу становить 827 200 грн.

Відповідно до платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, відповідач за період з 09.02.2018 року по 26.04.2019 року здійснював оплати за надані послуги згідно укладеного між сторонами договору.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту звірки взаєморозрахунків, станом на 03.07.2019 року заборгованість відповідача становить 556 700 грн.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку таких висновків.

Як вбачається з позовної заяви (вх.№12157/19 від 25.06.2019), позивач просить суд стягнути з відповідача 827 200,00 грн заборгованості.

В заяві від 31.07.2019 року (вх.№15374/19 від 05.08.2019), позивач просить суд прийняти відмову від позову в частині стягнення заборгованості в сумі 270 500, 00 грн і закрити провадження в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст.191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

В спірному випадку суд, дослідивши подану заяву позивача про часткову відмову від позовних вимог, перевіривши її на відповідність загальним вимогам щодо форми та змісту письмової заяви, викладеним у статті 170 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку, що вказана заява відповідає вимогам частин 1, 2 вказаної правової норми, підписана директором ТОВ "СД Логістик Плюс", така дія позивача не порушує прав чи інтересів інших осіб, а тому вважає за правильне прийняти відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення 270 500 грн, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині в силу пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується решти позовних вимог про стягнення з відповідача 556 700,00 грн, суд вважає за правильне вказати таке.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтею 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В спірному випадку, матеріалами справи доведено факт надання позивачем транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів згідно з умовами договору №ОС20062017 від 20.06.2017 року. Докази оплати відповідачем таких послуг в матеріалах справи відсутні. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 556 700 грн заборгованості за договором №ОС20062017 від 20.06.2017 року визнається судом обґрунтованою та підлягає до задоволення.

При цьому, судом також взято до уваги наявний в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами та скріплений печатками юридичних осіб і відповідно до якого станом на 03.07.2019 року заборгованість відповідача становить 556 700,00 грн.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

У відзиві на позовну заяву (вх.№12650/19 від 19.07.2019) відповідач визнає заборгованість в сумі 556 700, 00 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Що стосується судового збору, в спірному випадку суд вважає за правильне в частині задоволених позовних вимог про стягнення 556 700,00 грн судовий збір в розмірі 8350, 50 грн покласти на відповідача відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. В частині закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог в розмірі 270 500, 00 грн, суд вважає за правильне повернути позивачу 50% судового збору з державного бюджету в розмірі 2028, 75 грн відповідно до ч.1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 11, 509, 629, 929 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 77, 86, 129, 130, 191, 231, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СД Логістик Плюс" /вул. Герцена, 1 оф. 45, м. Чернівці, 58000, / до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" /вул. В. Івасюка, буд.62,м.Івано-Франківськ,76018, / про стягнення 556 700, 00 грн заборгованості - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європа Транс Агро" /вул. В. Івасюка, буд.62,м.Івано-Франківськ,76018, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СД Логістик Плюс" /вул. Герцена, 1 оф. 45, м. Чернівці, 58000, / 556 700, 00 грн (п`ятсот п`ятдесят шість тисяч сімсот гривень) заборгованості та 8 350, 50 грн (вісім тисяч триста п`ятдесят гривень 50 к.) судового збору.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Прийняти відмову позивача від позову на суму 270 500,00 грн.

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 270 500,00 грн заборгованості.

Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "СД Логістик Плюс" /вул. Герцена, 1 оф. 45, м. Чернівці, 58000, / з державного бюджету 2028, 75 грн судового збору, який сплачено відповідно до меморіального ордеру №238 від 19.06.2019, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів до Західного апеляційного господарського суду (м. Львів).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.08.2019

Суддя Фрич М. М.