ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06.08.2019 р. справа № 914/1537/19

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича»

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагрозахист»

до відповідача-2 Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни

про 1) визнання аграрної розписки припиненою; 2) зобов`язання нотаріуса внести запис до Реєстру аграрних розписок; 3) зобов`язання нотаріуса внести запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна; 4) стягнення штрафу в розмірі 1251900,00 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Кільгана Івана Степановича» до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділляагрозахист» та до відповідача-2 Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни про: 1) визнання аграрної розписки припиненою; 2) зобов`язання нотаріуса внести запис до Реєстру аграрних розписок; 3) зобов`язання нотаріуса внести запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна; 4) стягнення штрафу в розмірі 1251900,00 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

1) Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено чотири позовні вимоги, з яких три вимоги є позовними вимогами немайнового характеру та одна вимога є позовною вимогою майнового характеру. Ціною позову виходячи із четвертої позовної вимоги є 1251900,00 грн.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи наведене, позивачу за подання позовної заяви слід було сплатити судовий збір в розмірі 24541,50 грн. (5763,00 грн. - судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру та 18778,50 грн. - судовий збір за одну позовну вимогу майнового характеру).

Однак, як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви не долучено ані документів, які підтверджують сплату судового збору, ані документів, на основі яких можна було б зробити висновок, що позивач є звільнений від сплати судового збору. В переліку додатків до позовної заяви також не зазначено про долучення позивачем таких доказів.

Таким чином, не долучивши до позовної заяви вказаних документів, позивачем було порушено вимоги пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

2) Відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 та частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у пункті 5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Однак, судом встановлено, що у додатках до позовної заяви містяться копії документів, оформлення яких не відповідає вимогам закону. Зокрема, як вбачається із вказаних копій, у них відсутня дата засвідчення копії.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем порушено вимоги частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки долучені до позовної заяви копії документів, не можуть вважатися доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки ці документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Крім того суд звертає увагу позивача на те, що до позовної заяви ним долучено не всі докази, на які він посилається обгрунтовуючи позовні вимоги. Про неможливість подання таких доказів позивачем не зазначено, а клопотання про їх витребування, в разі неможливості їх подання, не заявлено.

3) Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

При цьому слід звернути увагу позивача на те, що в силу статті 91 Господарського процесуального кодексу України у суду при розгляді справи може виникнути необхідність оглянути оригінали документів, копії яких долучено до позовної заяви.

Як встановлено судом, у додатках до позовної заяви, містяться копії документів. При цьому позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів документів, копії яких додано до позовної заяви, що є порушенням пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

4) Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У прохальній частині позовної заяви, позивач серед іншого просить стягнути з відповідача судові витрати. Однак, як вбачається із поданих матеріалів, ні у позовній заяві, ні у доданих до неї документах не міститься попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (розрахунок судового збору та розрахунок витрат, пов`язаних з розглядом справи), які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що є порушенням вимог пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

5) Пунктом 10 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається із поданих матеріалів, позовна заява не містить такого підтвердження, що є порушенням вимог пункту 10 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

6) Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як встановлено судом, виходячи із четвертої позовної вимоги, позов підлягає грошовій оцінці, однак відповідачем у позовній заяві не зазначено ціни позову, що є порушенням вимог пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, виходячи із суб`єктного складу сторін, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати суду правове обгрунтування пред`явлення позову до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни (відповідач-2) із зазначенням норм права, відповідно до яких нотаріус повинен бути відповідачем у даній справі.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

3. Зобов`язати позивача у десятиденний строк надати суду правове обгрунтування пред`явлення позову до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Онищак Наталії Мирославівни (відповідач-2) із зазначенням норм права, відповідно до яких нотаріус повинен бути відповідачем у даній справі.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.