СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. Справа № 922/902/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

першого відповідача - не з`явився;

другого відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (вх.№2070Х/1-43) на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 (суддя Смірнова О.В.) у справі №922/902/19,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів, Київська область,

до 1) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія", село Гришівка, Харківська область;

2) ОСОБА_1 , село Гришівка, Харківська область;

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" (надалі - відповідач-1) та Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач-2) про солідарне стягнення 2918145,54 грн. основного боргу, пені в сумі 161177,57 грн., штрафу в сумі 583629,11 грн., процентів за користування товарним кредитом в сумі 12438,05 грн., 36% річних в сумі 161177,57 грн. та індексу інфляції в сумі 14590,73 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем-1 грошових зобов`язань за договором поставки №142/17-ЛЗ від 18.10.2017 року. Судові витрати позивач просить покласти на відповідачів.

20.05.2019 року останній подав заяву (вх.№12190), в якій зазначив, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивачем будуть надані суду всі докази, які підтверджують розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 23.05.2019 року у справі №922/902/19 позов задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" та фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 2918145,54 грн. основного боргу, пеню в сумі 161177,57 грн., штраф в сумі 583629,11 грн., проценти за користування товарним кредитом в сумі 12438,05 грн., 36% річних в сумі 161177,57 грн., індекс інфляції в сумі 14590,73 грн. та 57767,38 грн. судового збору.

28.05.2019 позивач подав заяву про винесення додаткового рішення у даній справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 77021,39 грн. (вх.№13023).

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2019 по справі №922/902/19 стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Надія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 902,41 грн. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 902,41 грн. У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про винесення додаткового рішення - відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржуване додаткове рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути в солідарному порядку з відповідачів судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 77021,39 грн. Розгляд справи просить здійснювати без участі представника позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що не підлягають розподілу майбутні витрати на правову допомогу. Зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу, як судові витрати, мають бути розподілені при вирішенні спору згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України.

Вважає помилковим мотивування суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення, можливим скасуванням основного рішення.

Також не погоджується з резолютивною частиною рішення щодо розподілу задоволених вимог про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу порівну з кожного з відповідачів.

05.07.2019 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №922/902/19 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 у справі №922/902/19 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу, а саме: апелянтом не надано доказів сплати судового збору, залишено без руху апеляційну скаргу позивача на підставі п. 2 ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Позивач подав пояснення щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 у справі №922/902/19 (вх.6750 від 18.07.2019), в якому посилається на ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якої за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Але відповідно до п.5 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання заяви про винесення додаткового судового рішення і фактично за подання заяви про ухвалення додаткового рішення не сплачувався. Тому, апелянт вважає, що судовий збір за подання апеляційної скарги на додаткове судове рішення теж не справляється.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2019 у справі №922/902/19. Встановлено строк відповідачам для подання відзивів на апеляційну скаргу (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду на 13.08.2019 на 12:30 год.

Відповідачі не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

09.08.2019 перший відповідач подав до суду заяву про відмову від мирової угоди (вх.№7506), в якій він вказує, що 05.08.2019 Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-агро» уклали мирову угоду згідно якої СТОВ «Надія» визнало витрати ТОВ «Спектр-Агро» на професійну правничу допомогу в розмірі 77021,39 грн., та спільно підписали заяву про затвердження мирової угоди судом. Мирова угода та заява про затвердження мирової угоди зі сторони СТОВ «Надія» була підписані директором ОСОБА_1 .

В зв`язку з тим, що співзасновники Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погодились з умовами мирової угоди та вважають, що порушені їх права, а також недобросовісністю представника ТОВ «Спектр-Агро» щодо виконання взятих на себе зобов`язань, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» відмовляється від мирової угоди. Зазначає, що відмова від мирової угоди є правом однієї із сторін, реалізувати яке вона може до моменту затвердження такої мирової угоди судом.

09.08.2019 другий відповідач також подав до суду заяву про відмову від мирової угоди (вх.№7507), в якій зазначає, що 05.08.2019 року він, ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-агро» уклали мирову угоду згідно якої мною було визнано витрати ТОВ «Спектр-Агро» на професійну правничу допомогу в розмірі 77021,39 грн., та спільно підписали заяву про затвердження мирової угоди судом.

В зв`язку з недобросовісністю представника ТОВ «Спектр-Агро» щодо виконання взятих на себе зобов`язань, він, фізична особа ОСОБА_1 , відмовляється від мирової угоди. Зазначає, що відмова від мирової угоди є правом однієї із сторін, реалізувати яке вона може до моменту затвердження такої мирової угоди судом.

Просить суд відмовити у визнанні мирової угоди укладеної між ТОВ «Спектр-Агро» і ОСОБА_1 та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019.

12.08.2019 засобами поштового зв`язку на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшла заява представника позивача, в якій він зазначає, що між сторонами у справі досягнуто згоди щодо підписання мирової угоди і до суду подається спільна заява та мирова угода на затвердження (вх.№7563). Представником позивача надіслано також вказану спільну заяву про затвердження мирової угоди від 05.08.2019 (вх.№7562), яка підписана позивачем та відповідачами. У вказаній заяві сторони просять затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі №922/902/19. Ухвалу про затвердження мирової угоди викласти відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Визнати нечинним додаткове рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2019 по справі №922/902/19. Мирова угода від 05.08.2019 додана до поданої заяви.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2019, у зв`язку з відпусткою судді Гетьмана Р.А., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Розглянувши заяви відповідачів про відмову від мирової угоди, колегія суддів приходить до висновку, що сторони у справі не дійшли згоди щодо врегулювання спірних правовідносин. Отже, у колегії суддів відсутні підстави розглядати подану сторонами заяву про затвердження мирової угоди.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2019 позивач подав заяву про винесення додаткового рішення у даній справі про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 77021,39 грн. (вх.№ 13023).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення судових дебатів у справі, 20.05.2019 до суду надійшла заява позивача (вх.№12190), у якій позивачем було зазначено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним буде надано суду заяву про ухвалення додаткового рішення та додаткові докази, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Заява позивача про ухвалення додаткового рішення подано до суду 27.05.2019. Відтак, враховуючи приписи ч. 7 ст. 116 ГПК України, вказана заява подана до суду з дотриманням п`яти-денного строку з дня ухвалення рішення суду (23.05.2019).

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки у рішенні господарського суду Харківської області від 23.05.2019 року по справі № 922/902/19 не здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, судом першої інстанції вирішено заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відмовляючи частково в задоволенні заяви позивача, місцевий суд зазначив, що позивачем надано лише докази, що підтверджують фактичну оплату витрат на надання правничої допомоги в сумі 1804,82 грн.

Також суд зазначив, що на час розгляду заяви позивача, рішення господарського суду Харківської області у справі №922/902/19 не набрало законної сили, а тому, відповідно до умов Договору, зобов`язання з оплати наданих адвокатом послуг є таким, що не настало. Отже, не підлягають розподілу майбутні витрати на правничу допомогу, заявлені на суму 75216,57 грн., оскільки строк їх оплати, станом на 05.06.2019, не настав та не є таким, що має неминуче настати (зокрема у разі скасування рішення у даній справі обов`язок позивача оплатити надані адвокатом послуг не настане).

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 77021,39 грн.

Частиною 8 ст.129 ГПК України, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом першої інстанції враховано правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц, де зазначено наступне.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду:

- копії договору про надання правової (правничої) допомоги №6 від 21.01.2019 року, укладеного між позивачем та адвокатом Боханом Сергієм Олександровичем (далі - Договір), додатку № 7 до Договору від 20.03.2019 та додаткової угоди до Договору від 24.05.2019;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6846/10 виданого Бохану С.О. від 05.09.2018;

- копію довіреності від 06.09.2018, виданої ТОВ "Спектр-Агро" Бохану С.О. на представництво його інтересів, в тому числі в судах;

- копії актів здачі-приймання виконаних правових послуг №1 від 13.05.2019 на суму 32368,00 грн., №2 від 24.05.2019 на суму 1804,82 грн. та №3 від 24.05.2019 на суму 58767,38 грн.;

- копію платіжного доручення №439 від 24.05.2019 на суму 1804,82 грн.;

- детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом Боханом С.О. при наданні правничої допомоги у справі № 922/902/19.

Пунктом 4.1 Додатку №7 до Договору передбачено, що оплата послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції здійснюється в наступному порядку: 100 % вартості послуги сплачується замовником адвокату протягом 5-ти банківських днів з дня вступу в законну силу рішення першої інстанції. Правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами.

Заявник, посилаючись на вказані умови Договору та п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, вважає що з відповідачів має бути стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в сумі 77021,39 грн., як такі що підлягають сплаті позивачем на користь адвоката.

Місцевий суд правомірно відхилив такі доводи заявника з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу ІІІ Книги п`ятої цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст.903 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов Договору, зобов`язання з оплати наданих адвокатом послуг виникне протягом 5-ти банківських днів з дня вступу в законну силу рішення першої інстанції.

Суд першої інстанції вказав, що на час розгляду заяви позивача, рішення господарського суду Харківської області у справі №922/902/19 не набрало законної сили, а тому зобов`язання з оплати наданих адвокатом послуг є таким, що не настало.

Колегія суддів вважає правомірним такий висновок місцевого суду та вважає безпідставними доводи апелянта в цій частині, оскільки вказана умова погоджена сторонами договору про надання правової (правничої) допомоги №6 від 21.01.2019, зокрема пунктом 4 додатку №7 до Договору.

З наведеного також випливає висновок суду першої інстанції, що не підлягають розподілу майбутні витрати на правничу допомогу, заявлені на суму 75216,57 грн., оскільки строк їх оплати, станом на 05.06.2019, не настав та не є таким, що має неминуче настати (зокрема у разі скасування рішення у даній справі обов`язок позивача оплатити надані адвокатом послуг не настане).

За таких обставин, правомірним є висновок місцевого суду щодо необґрунтованості тверджень позивача про те, що послуги адвоката вартістю 75216,57 грн. є такими, що підлягають сплаті, оскільки підлягають сплаті лише послуги, строк оплати яких настав.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем надано лише докази, що підтверджують фактичну оплату витрат на надання правничої допомоги в сумі 1804,82 грн. (платіжне доручення № 439 від 24.05.2019 року), та є такими, що підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів витрат на правничу допомогу у сумі 1804,82 грн.

Колегія суддів зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України , заява № 19336/04, п. 269).

Крім того, апелянт не погоджується з резолютивною частиною рішення щодо розподілу задоволених вимог про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу порівну з кожного з відповідачів та вважає, що мав стягнути суму витрат в солідарному порядку.

Зазначає, що судові витрати є витратами кредитора, пов`язані з одержанням виконання грошового зобов`язання за Основним договором і, відповідно, мають стягуватись з обох відповідачів в солідарному порядку відповідно до вимог Цивільного кодексу України та договору поруки.

Колегія суддів вважає помилковими такі твердження апелянта, оскільки витрати на професійну правничу допомогу входять в склад судових витрат та не є цивільно-правовим зобов`язанням і підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відтак, вказане зобов`язання не носить характер солідарного.

З урахуванням меж перегляду апеляційної скарги, судова колегія зазначає, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного додаткового рішення.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені позивачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2019 у справі №922/902/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.08.2019.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян