ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.08.2019 Справа № 5021/1615/12
Господарський суд Сумської області у складі колегії суддів: головуючий суддя Заєць С.В., суддя Резніченко О.Ю., суддя Яковенко В.В., при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянувши скаргу № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) Державного агентства резерву України на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України у справі № 5021/1615/12 та матеріали зазначеної справи

за позовом: Державного агентства резерву України, м. Київ, (вул. Білопільський шлях, буд. 5/2, м. Суми, 40009, ідентифікаційний номер 34451998),

до відповідача: Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів», м. Охтирка, Сумська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства «Златодар», м. Золотоноша, Черкаська область,

про повернення матеріальних цінностей та стягнення 11000743,95 грн.,

позивач: не з`явився,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа: не з`явився,

орган ДВС: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.03.2014 у справі № 5021/1615/12 позов було задоволено, а саме: 1. зобов`язано Державне підприємство «Охтирський комбінат хлібопродуктів» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 11, код 00956031) повернути до державного резерву відсутні матеріальні цінності, а саме: пшеницю 2 кл. 82,436 т, пшеницю 3 кл. 4 035,141 т, пшеницю 4 кл. 787,452 т, пшеницю 5 кл. 114,722 т, жито групи А 1 110,768 т, жито групи Б 0,380 т; 2. стягнуто з Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 11, код 00956031) до Державного бюджету України (рахунок № 0011, одержувач: УДК у Шевченківському районі м. Києва, , банк одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019, КЕКД 21081,53 грн. штрафу, 2294675,42 грн. пені; 3. стягнуто з Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 11, код 00956031) в дохід державного бюджету (отримувач УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача 37970593, рахунок отримувача 3002, банк отримувача ГУ ДКСУ в Сумській області, код банку отримувача 837013) 64380,00 грн. судового збору.

25.03.2014 на виконання вищезазначеного рішення судом видано відповідні накази.

12.03.2019 до суду надійшла скарга № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) Державного агентства резерву України на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України, в якій скаржник просить суд: 1) скасувати постанову ВП № 43194493 від 21.02.2019, як таку, що не відповідає чинному законодавству України; 2) визнати дії заступника начальника відділу Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумські області незаконними; 3) зобов`язати Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області прийняти до виконання наказ Господарського суду м. Києва від 11.07.2016 у справі № 5021/1615/12 про зобов`язання Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 11, код 00956031) повернути до державного резерву матеріальні цінності, а саме: 82,436 тони пшениці 2 класу, 4035,141 тони пшениці 3 класу, 787,452 тони пшениці 4 класу, 114,722 тони пшениці 5 класу, 1110,768 тони жита групи А, 0,380 тони жита групи Б.

03.05.2019 ухвалою суду провадження у справі № 5021/1615/12 щодо розгляду скарги № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) Державного агентства резерву України на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України зупинено до повернення матеріалів справи від Північного апеляційного господарського суду до господарського суду Сумської області.

01.07.2019 матеріали справи № 5021/1615/12 повернуті на адресу Господарського суду Сумської області.

03.07.2019 ухвалою суду провадження у справі № 5021/1615/12 щодо розгляду скарги № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) Державного агентства резерву України на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України поновлено та призначено її до розгляду на 23.07.2019.

23.07.2019 розгляд справи не відбувся.

07.08.2019 відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд справи призначено у складі наступної колегії: Заєць С.В. (головуючий суддя), судді: Резніченко О.Ю., Яковенко В.В.

Ухвалою від 08.08.2019 у справі № 5021/1615/12 відкладено розгляд клопотання Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» № 537 від 13.06.2019 (вх. № 1825(с) від 18.06.2019) про поновлення строку для подання скарги на постанову Державної виконавчої служби на 12.08.2019.

Позивач подав клопотання № 75/юр від 08.07.2019 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, та просить визначити Дарницький районний суд міста Києва (вул. О. Кошиця, 5А, м. Київ, 02068) відповідальним за проведення відеоконференції під час вищевказаного судового засідання.

Ухвалою від 08.08.2019 у справі № 5021/1615/12 суд задовольнив вищезазначене клопотання позивача та доручив Дарницькому районному суду міста Києва забезпечити проведення судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва за участі представника позивача.

У зазначений в ухвалі суду від 08.08.2019 час Дарницький районний суд м. Києва на зв`язок у програмі TrueConf не вийшов, на повідомлення в чаті не відповідав, через що відеоконференція не була проведена.

Орган ДВС подав до суду письмові пояснення № 7468 від 20.03.2019, де зазначає, що державним виконавцем вжито всі дії примусового характеру, які передбачені чинним законодавством. Здійснено перевірку за місцем знаходження боржника, про що складені відповідні акти державного виконавця, накладено штрафи на боржника, та направлені відповідні подання (повідомлення) до правоохоронних органів про притягнення посадових осіб до кримінальної відповідальності.

Крім того, орган ДВС зазначає, що боржником надано пояснення, в якому вказано, що рішення суду виконати не має можливості, так як, матеріальні цінності, а саме: пшениця 2 кл. 82,436 т, пшениця 3 кл. - 4035,141 т, пшениця 4 кл. - 786,452 т, пшениця 5 кл. 114,722 т, жито групи А - 1110,768 т, жито групи Б - 0,380 т, у боржника відсутні, а власного зерна підприємство не має, тобто повернути до Державного резерву України вищевказані матеріальні цінності без участі боржника неможливо.

Отже, на думку органу ДВС, подана до суду скарга у даній справі, ґрунтується лише на припущеннях скаржника, доказів щодо доведення обставин на які він посилається, до суду скаржником не надано. Тому на підставі наведеного, орган ДВС просить суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

У судове засідання 12.08.2019, представники скаржника, органу ДВС та третьої особи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Представник боржника письмових мотивацій щодо заявленої стягувачем скарги суду не надав.

Суд розглянувши матеріали вищезазначеної скарги та матеріали даної справи встановив наступне.

В обґрунтування скарги № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) на постанову Державної виконавчої служби позивач зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» він разом із заявою № 1591/0/4-14 від 24.04.2014 направив наказ Господарського суду Сумської області № 5021/1615/12 від 25.03.2014 на примусове виконання до органів Державної виконавчої служби.

Проте, державним виконавцем в порушення статей 47, 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу надіслано лише постанову від 21.02.2019 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 5021/1615/12 від 12.03.2014 без відповідного оригіналу наказу.

Суд розглянувши матеріали скарги позивача, матеріали справи та заперечення органу ДВС дійшов висновку про часткове задоволення скарги позивача з огляду на наступні обставини.

Стягувач, Державного агентства резерву України, м. Київ, (вул. Білопільський шлях, буд. 5/2, м. Суми, 40009, ідентифікаційний номер 34451998), звернувся до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області із заявою № 1591/0/4-14 від 24.04.2014 про відкриття виконавчого провадження за наказом Господарського суду Сумської області № 5021/1615/12 від 25.03.2014, додавши до заяви оригінал вищезазначеного наказу.

Державним виконавцем на адресу стягувача надіслано постанову від 21.02.2019 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Сумської області № 5021/1615/12 від 12.03.2014 без відповідного оригіналу наказу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Господарського процесуального кодексу України, порушено їхні права (стаття 339, частина перша статті 341 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з викладеного, оскільки вищезазначену постанову органу ДВС стягувачем отримано 25.02.2019, а скаргу на постанову Державної виконавчої служби надіслано до суду 05.03.2019, як свідчить штамп поштового відділення зв`язку на конверті, то скаргу № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) Державним агентством резерву України на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України у справі № 5021/1615/12 подано з дотриманням строку, встановленого статтею 341 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з статті 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із нормами статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 327 Господарського процесуального кодексу України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтями 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Закону України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках і приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтями 47, 48 Закону України «Про виконавче провадження», що кореспондуються із статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII, визначено, що коли у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу.

А у разі, якщо стягувачем є держава, виконавчий документ обов`язково повертається до органу, який пред`явив виконавчий документ до виконання, тобто до Державного агентства резерву України. Копія відповідної постанови разом з оригіналом наказу у триденний строк надсилається стягувачу.

Відповідно до частини п`ятої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених зазначеним законом, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, відсутність у стягувача оригіналу наказу Господарського суду Сумської області № 5021/1615/12 від 12.03.2014 призводить до порушення наданого статтями 23, 47 Закону України «Про виконавче провадження» (кореспондуються з статтями 12, 37 у редакції від 02.06.2016 № 14041404-VIII) йому права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено вчиняти виконавчі дії.

Згідно з статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», для забезпечення реального виконання судового рішення державний виконавець проводить перевірку виконання боржниками таких рішень, направляє боржникам вимоги щодо виконання судових рішень. Також з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець має повноваження отримувати від відповідних органів довідки та іншу інформацію, в тому числі щодо наявності майна у боржника.

Однак жодних, передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», заходів державним виконавцем в даному випадку вчинено не було.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що, дії державного виконавця при винесенні постанови ВП № 43194493 від 21.02.2019 порушують вимоги Закон України «Про виконавче провадження» та права позивача щодо повторного пред`явлення вищезазначеного виконавчого документу до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, дії заступника начальника відділу Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумські області визнаються судом незаконними, у зв`язку з чим постанова ВП № 43194493 від 21.02.2019 підлягає скасуванню.

Вимоги Державного агентства резерву України у скарзі № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України у справі № 5021/1615/12 щодо зобов`язання Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області прийняти до виконання наказ Господарського суду м. Києва від 11.07.2016 у справі № 5021/1615/12 про зобов`язання Державного підприємства «Охтирський комбінат хлібопродуктів» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Червоноармійська, 11, код 00956031) повернути до державного резерву матеріальні цінності, а саме: 82,436 тони пшениці 2 класу, 4035,141 тони пшениці 3 класу, 787,452 тони пшениці 4 класу, 114,722 тони пшениці 5 класу, 1110,768 тони жита групи А, 0,380 тони жита групи Б, задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 за № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Згідно статі 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Стаття 345 Господарського процесуального кодексу України визначає обов`язок органу державної виконавчої служби повідомляти суд і заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Водночас суд наголошує, що згідно частини першої статі 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тому, керуючись статтями 11, 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 233, 234, 235, 255, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу № 789/0/4-19 від 05.03.2019 (вх. 685(с) від 12.03.2019) Державного агентства резерву України на постанову Державної виконавчої служби в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України у справі № 5021/1615/12 задовольнити частково.

2. Скасувати постанову Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумські області ВП № 43194493 від 21.02.2019 про закінчення виконавчого провадження.

3. Визнати дії заступника начальника відділу Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумські області незаконними.

4. В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 12 серпня 2019 року.

6. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

7. Копію ухвали надіслати сторонам у справі та Охтирському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумські області.

Повну ухвалу складено 14 серпня 2019 року.

Головуючий суддя С.В. Заєць

Суддя О.Ю. Резніченко

Суддя В.В. Яковенко