ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
15.08.2019р. Справа №905/431/19
за скаргою від 02.08.2019р. №1172 Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне
на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Украгро Торг, м.Краматорськ
до відповідача Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне
про стягнення заборгованості в сумі 145680,00 грн.
Суддя Левшина Г.В.
при секретарі судового засідання Торголенко К.А.
Представники сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Різниченко О.О.
від приватного виконавця: не з`явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 23.04.2019р. по справі №905/431/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Украгро Торг, м.Краматорськ задоволені повністю, стягнуто з Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Украгро Торг заборгованість в сумі 145680,00 грн., судовий збір в сумі 2185,20 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2019р. по справі №905/431/19 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне на рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019р. у справі №905/431/19 залишено без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019р. у справі №905/431/19 залишено без змін.

Відповідно до ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

23.07.2019р. справа №905/431/19 була повернута Східним апеляційним господарським судом на адресу господарського суду Донецької області.

24.07.2019р. на виконання вищевказаного рішення господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

01.08.2019р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла заява №1143 від 31.07.2019р. Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне про визнання виконавчого документа по справі №905/431/19 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду.

05.08.2019р. Приватне акціонерне товариство АПК-Інвест, с.Рівне звернулось до господарського суду Донецької області зі скаргою від 02.08.2019р. №1172 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19. Зокрема, відповідачем заявлено про:

- визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2019р. ВП №№59679612,

- визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19, пов`язаних із фактичним виконанням судового наказу до отримання виконавчих документів боржником,

- визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника від 30.07.2019р., винесеної на підставі наказу господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. у справі №905/431/19 та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області зняти накладений ним арешт на рухоме та нерухоме майно боржника,

- визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19, спрямованих на арешт рухомого та нерухомого майна боржника.

Ухвалою від 12.08.2019р. заяву від 31.07.2019р. №1143 Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа по справі №905/431/19 задоволено, визнано наказ господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. у справі №905/431/19 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 07.08.2019р. повідомлено сторони та приватного виконавця про розгляд скарги від 02.08.2019р. №1172 Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19 у судовому засіданні 15.08.2019 року о 16:00 год.

07.08.2019р. до канцелярії суду від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. надійшла постанова від 05.08.2019р. про закінчення виконавчого провадження ВП №59679612, згідно якої припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019р. по справі №905/431/19, скасовано арешт майна боржника оголошений за постановою приватного виконавця ВП №59679612 від 30.07.2019р., стягнуто винагороду приватного виконавця та перераховано витрати за внесення відомостей до АСВП.

13.08.2019р. до канцелярії суду від приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. надійшов відзив на скаргу від 08.08.2019р. №01-29/2835.

15.08.2019р. в судове засідання з`явився представник відповідача, наполягав на задоволенні судом вимог, викладених у скарзі. Позивач та приватний виконавець в засідання суду не з`явилися.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши відповідача, господарським судом встановлено наступне:

24.07.2019р. на виконання рішення господарського суду Донецької області по справі №905/431, яке набрало законної сили 10.07.2019р., видано відповідний наказ.

30.07.2019р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. відкрито виконавче провадження №59679612 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19.

Разом з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем 30.07.2019р. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника у межах звернення стягнення, з урахуванням винагороди приватного виконавця в сумі 14786,52 грн. та витрат щодо внесення відомостей до АСВП згідно наказу Міністерства юстиції України від 24.03.2017р. №954/5 Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження в сумі 69,00 грн., на загальну суму 162720,72 грн. та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Копії вищезазначених постанов від 30.07.2019р. направлено на адресу боржника рекомендованим листом 31.07.2019р. (трек номер відправлення 235) та вручено особисто 02.08.2019р.

05.08.2019р. на адресу приватного виконавця надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю Украгро Торг про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із погашенням 31.07.2019р. Приватним акціонерним товариством АПК-Інвест заборгованості в сумі 145680,00 грн. та судового збору в сумі 2185,20 грн.

Згідно платіжного доручення №597 від 05.08.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області було повернуто на рахунок боржника надмірно сплачені кошти за наказом від 24.07.2019р. по справі №905/431/19 в розмірі 147975,05 грн. та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.08.2019р. на підставі ч.1 п.9 ст.39 ст.40 Закону України Про виконавче провадження.

Виходячи зі змісту скарги від 02.08.2019р. №1172 Приватне акціонерне товариство АПК-Інвест вважає незаконними постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду.

Зокрема, платіжним дорученням №9604 від 31.07.2019р. відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти в сумі 2185,20 грн. з призначенням платежу На добровільне виконання рішення господарського суду Донецької області від 23.04.2019р. по справі №905/431/19. Одночасно, у платіжному дорученні №9603 від 31.07.2019р. на перерахування коштів в сумі 145680,00 грн. відповідачем було зазначено Оплата за отруби пшеничные согласно договора 721 КЗ от 10.02.2016.

При цьому, як вказує відповідач, оскільки йому було невідомо про відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження з виконання судового рішення у справі №905/431/19, останнє виконане добровільно.

В-подальшому, 01.08.2019р. боржником повідомлено в телефонному режимі приватного виконавця про виконання рішення в добровільному порядку, а 02.08.2019р. відповідне повідомлення разом із платіжними дорученнями №9604 від 31.07.2019р. на суму 2185,20 грн. та №9603 від 31.07.2019р. на суму 145680,00 грн. надіслано на офіційну електронну адресу приватного виконавця, а також засобами поштового зв`язку.

За твердженням відповідача, приватним виконавцем:

- у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано неправдиві відомості щодо набрання 10.07.2019р. наказом у справі законної сили;

- приватним виконавцем неправомірно накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника без його ідентифікації, тоді як такі заходи унеможливлюють визначення вартості майна та визначення співмірності із розміром заборгованості, що підлягає примусовому стягненню. Вказане свідчить про перевищення приватним виконавцем повноважень та порушення прав боржника.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест підлягає залишенню без задоволення в частині вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст.129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За приписами ст.1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів Закону України Про виконавче провадження примусовому виконанню підлягають, зокрема, накази, що видаються господарськими судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно положень Закону України Про виконавче провадження основними стадіями виконавчого провадження є: 1) відкриття виконавчого провадження; 2) підготовка до примусового виконання; 3) вжиття заходів примусового виконання рішення; 4) закінчення виконавчого провадження.

За приписами ч.1 п.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як встановлено, згідно наданих до справи документів, 30.07.2019р. позивачем на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. було надано заяву про відкриття виконавчого провадження, згідно якої додано на примусове виконання наказ у справі №905/431/19.

Відповідно до ст.26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з вимогами ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем 30.07.2019р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду у справі №905/431/19. У вказаній постанові приватним виконавцем вірно зазначено дату видачі господарським судом наказу у справі №905/431/19 24.07.2019р., а також дату набрання судовим рішенням законної сили 10.07.2019р. Крім цього, вказаною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 14786,52 грн.

Будь-яких порушень вимог закону при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження з боку приватного виконавця судом не встановлено, відповідачем не доведено.

Так, посилання відповідача на сплату позивачу суми боргу, яка була стягнута судовим рішенням у справі №905/431/19, а також судового збору, суд не приймає, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження відповідна заборгованість відповідачем погашена не була, рішення суду у справі №905/431/19, яке набрало законної сили 10.07.2019р., виконане не було.

При цьому, суд враховує ті обставини, що відповідач не міг не бути обізнаний з набранням рішенням суду у справі законної сили, оскільки відповідна апеляційна скарга була подана саме відповідачем, представник останнього був присутній при апеляційному розгляді даної скарги. Таким чином, усвідомлюючи факт набрання рішенням суду законної сили відповідач не був позбавлений права виконати останнє належним чином незалежно від факту видачі господарським судом Донецької області наказу по справі.

Надані в судовому засіданні посилання відповідача на неможливість перерахування коштів позивачу у зв`язку з арештом рахунків останнього, відсутністю відомостей щодо належних рахунків є безпідставними, оскільки, по-перше, відповідач при ознайомленні з матеріалами справи був обізнаний з наявними у позивача рахунками (зокрема, матеріали справи, з якими відповідач ознайомлювався, містять відомості про рахунки позивача), а, по-друге, навіть накладення арешту на рахунки позивача не позбавляє відповідача можливості перерахування коштів на такі рахунки.

Доказів вчинення будь-яких дій, направлених на виконання судового рішення у справі №905/431/19 з моменту набрання ним законної сили по 30.07.2019р. включно відповідачем до матеріалів справи не надано.

Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діє на теперішній час, не містить у собі визначення поняття «добровільне виконання рішення суду», окрім статті 7 щодо добровільного виконання рішення про стягнення періодичних платежів.

Одночасно, як вказувалось вище, за своїм визначенням виконавчим провадженням є сукупність дій, спрямованих на примусове виконання рішень. Тобто, саме з моменту відкриття виконавчого провадження розпочинається примусове виконання судового рішення.

Таким чином, незалежно від відомостей, зазначених боржником у платіжних дорученнях, у тому числі й посилань на добровільність виконання, відкриття виконавчого провадження держаним або приватним виконавцем унеможливлює наступне добровільне виконання рішення суду боржником.

Як встановлено, станом на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду у справі №905/431/19, відповідне рішення виконане не було.

Суд не приймає до уваги посилання скаржника на неотримання ним відповідної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, згідно ст.28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Як встановлено, копію, у тому числі й постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2019р., приватним виконавцем згідно з вимогами закону направлено на адресу боржника рекомендованим листом 31.07.2019р. (трек номер відправлення 235) та вручено особисто 02.08.2019р.

Крім цього, самим скаржником до своєї скарги на дії приватного виконавця додано копію витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень, згідно якого відповідачем 31.07.2019р. о 10.03 год. було зроблено пошук виконавчих проваджень, серед яких наявне відкрите виконавче провадження №59679612.

Тобто, вже зранку наступного дня після винесення спірної постанови приватним виконавцем боржник був обізнаний з фактом відкриття виконавчого провадження №59679612.

З урахуванням викладеного, твердження відповідача щодо наявності неправомірних дій приватного виконавця під час відкриття виконавчого провадження №59679612 з виконання судового рішення у справі №905/431/19, є такими, що спростовуються фактичними обставинами справи.

Щодо неправомірності дій приватного виконавця при арешті майна боржника суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

За приписами статті 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Тобто, статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений обов`язок виконавця негайно після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти боржника, якщо про це зазначено у заяві стягувача. Також даною нормою передбачено обов`язок виконавця негайно після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на майно боржника, якщо про це зазначено у заяві стягувача.

При цьому, стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження» не визначає чітку послідовність дій виконавця щодо накладення арешту, зокрема, спочатку арешту на кошти, а вже потім, якщо їх бракує, на інше майно боржника.

У даному випадку, виходячи зі змісту наданої копії заяви стягувача взагалі не було визначено конкретних рахунків або майна боржника, яке підлягало арешту.

Одночасно, для забезпечення реального виконання рішення за змістом ст.56 Закону України Про виконавче провадження застосовується арешт майна (коштів) боржника, який накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Таким чином, стаття 56 Закону України «Про виконавче провадження» не містить прямої заборони виконавцю накладати арешт або на грошові кошти або на майно боржника.

За висновками суду, постанова приватного виконавця про арешт майна (коштів) боржника від 30.07.2019р. відповідає вимогам закону та містить усі необхідні відомості. При цьому, арешт правомірно обмежений сумою звернення стягнення.

Суд також враховує ті обставини, що постановою від 05.08.2019р. приватним виконавцем закінчено спірне виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду. Вказаною постановою було припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, скасовано арешт майна боржника оголошений за постановою приватного виконавця ВП №59679612 від 30.07.2019р.

Одночасно, платіжним дорученням №597 від 05.08.2019р. приватним виконавцем перераховано відповідачу надмірно стягнуті грошові кошти в сумі 147975,05 грн.

Положеннями статті 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Отже, вищевикладені норми визначають об`єктом судового захисту в процесі виконання рішення, порушене, невизнане або оспорюване матеріальне чи процесуальне право особи.

При цьому, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів сторони виконавчого провадження. Метою ж скарги на дії органу виконання рішень є розгляд скарги та захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів суб`єкта звернення.

Відтак, порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Системний аналіз правових норм свідчить про те, що дослідження факту наявності порушеного права на момент звернення до суду, в даному випадку, з відповідною скаргою на дії державної виконавчої служби повинно здійснюватися у взаємозв`язку з визначенням, чи відповідає обраний скаржником спосіб захисту порушеного інтересу тим, чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення його порушеного охоронюваного законом інтересу сторони виконавчого провадження, який, в свою чергу, не повинен суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Таким чином, звертаючись до господарського суду із скаргою на орган виконання рішень суду, сторона виконавчого провадження має вказати у скарзі яке його право у виконавчому провадженні, на його суб`єктивну думку, є порушеними органом стягнення, та які відповідні дії останніх вчинені з порушенням вимог законодавства.

За висновками суду, відповідачем доказів наявності неправомірних дій з боку приватного виконавця, які б порушили права боржника, не представлено.

Як наслідок, враховуючи висновки суду щодо недоведеності з боку відповідача наявності неправомірних дій з боку приватного виконавця, скарга від 02.08.2019р. №1172 Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне в частині вимог про:

- визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2019р. ВП №№59679612,

- визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19, пов`язаних із фактичним виконанням судового наказу до отримання виконавчих документів боржником,

- визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника від 30.07.2019р., винесеної на підставі наказу господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. у справі №905/431/19 та

- визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19, спрямованих на арешт рухомого та нерухомого майна боржника, підлягає залишенню без задоволення.

Одночасно, враховуючи скасування приватним виконавцем оспорюваного у цій скарзі арешту, провадження за скаргою в частині вимог про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області зняти накладений ним арешт на рухоме та нерухоме майно боржника підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні скарги від 02.08.2019р. №1172 Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне в частині вимог про:

- визнання незаконною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2019р. ВП №№59679612,

- визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19, пов`язаних із фактичним виконанням судового наказу до отримання виконавчих документів боржником,

- визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника від 30.07.2019р., винесеної на підставі наказу господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. у справі №905/431/19 та

- визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області під час виконавчого провадження №59679612 за наказом господарського суду Донецької області від 24.07.2019р. по справі №905/431/19, спрямованих на арешт рухомого та нерухомого майна боржника.

Закрити провадження у скарзі від 02.08.2019р. №1172 Приватного акціонерного товариства АПК-Інвест, с.Рівне в частині вимог про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Донецькій області зняти накладений ним арешт на рухоме та нерухоме майно боржника.

В судовому засіданні 15.08.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали підписано 16.08.2019р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина