РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2019 р.Справа № 910/5424/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма

"Укрправо"

до: Акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Норберт

Шаллер Гезелльшафт М.Б.Х."

про визнання недійсним правочину

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Укрправо" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк" (далі - відповідач, Банк), у якому просить суд визнати недійсним арбітражне застереження наступного змісту: "Ця гарантія регулюється законодавством Австрії. Будь-які суперечки, що виникають у зв`язку з цією гарантією, будуть остаточно вирішуватись шляхом арбітражу за правилами примирення та арбітражу Арбітражного Центру Австрійської Федеральної Економічної Палати. Арбітражна процедура відбуватиметься й рішення буде прийняте у Відні, мовою арбітражу буде англійська мова", викладене в тексті гарантії 27.04-19572, виданій Відкритим акціонерним товариством "Перший Інвестиційний Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк".

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що оскаржуване арбітражне застереження в тексті гарантії 27.04-19572 здійснено з порушенням приписів ст.ст. 203, 205, 216 Цивільного кодексу України, а тому підлягає визнання недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 р. відкрито провадження у справі №910/5424/19, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 29.05.2019 р.

28.05.2019 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Протокольною ухвалою від 29.05.2019 р. підготовче засідання відкладено на 25.06.2019 р..

31.05.2019 через відділ діловодства суду представником позивача подано заяву про залучення третьої особи, за змістом якої вказував на те, що гарантія 27.04-19572, положення якої є предметом оскарження в межах даної справи, була видана на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Шаллер Гезелльшафт М.Б.Х." (Norbert Schaller Gesellschaft m.b.H.), а тому рішення у даній справі може вплинути на права такої особи, у зв`язку з чим просив залучити останнє до участі у справі в якості третьої особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019: залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Норберт Шаллер Гезелльшафт М.Б.Х." (будівля Tech Gate Vienna, Донау-Сіті-Штрассе, 1/27, 1220, м. Відень, Австрія; реєстраційний номер HRB 42181 ) (Norbert Schaller Gesellschaft m.b.H.) (Tech Gate Vienna, Donau-City-Strasse 1/27, 1220 Wien, Austria; HRB 42181); повідомлено третю особу про те, що чергове судове засідання з розгляду справи №910/5424/19 в межах підготовчого засідання призначено на 25.06.2019; зобов`язати позивача в термін до 12.06.2019 надати до суду супровідним листом належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на німецьку мову наступних документів: копії позовної заяви № б/н від 24.04.2019 з додатками (у двох примірниках); ухвали Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 (у двох примірниках); прохання про вручення документів (у двох примірниках); підтвердження про вручення документа (у двох примірниках); ухвалено після отримання запитуваного у позивача перекладу надіслати Міністерству юстиції України відповідні документи для їх направлення через дипломатичні канали третій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Норберт Шаллер Гезелльшафт М.Б.Х." (Norbert Schaller Gesellschaft m.b.H.).

13.06.2019 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли витребувані судом переклади документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 у зв`язку із ненадходженням до суду доказів повідомлення третьої особи про час і місце розгляду справи підготовче засідання відкладено на 24.07.2019.

15.07.2019 через відділ діловодства суду представником відповідача подано клопотання про повідомлення представника третьої особи, який представляє її інтереси в Україні, у відповідності до якого вказував про існування у Банку відомостей відносно того, що інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Шаллер Гезелльшафт М.Б.Х." в Україні представляє адвокат Салатюк Дмитро Васильович, на підтвердження чого надав копії довіреностей від 30.03.2017 (строк дії - три роки з моменту видачі), якою адвокату Салатюку Д.В. надано повноваження, зокрема, представляти інтереси довірителя в державних судах України будь-яких інстанцій і юрисдикцій, у зв`язку з чим просив повідомити вказану особу про дату, час і місце проведення підготовчого засідання у справі №910/5424/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2019 р., дослідивши подане представником відповідача клопотання та додані до нього документи, врахувавши ненадходження до суду доказів повідомлення третьої особи про час і місце розгляду справи, з метою повідомлення останнього про розгляд даної справи та забезпечення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів всіх учасників справи, задоволено клопотання відповідача від 15.07.2019, направлено копії даної ухвали представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Норберт Шаллер Гезелльшафт М.Б.Х." адвокату Салатюку Д.В., відкладено підготовче засідання на 07.08.2019 р.

07.08.2019 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про визнання позову.

У судове засідання 07.08.2019 р. з`явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення по суті спору, за змістом яких вбачається, що позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю, а представник відповідача підтримав подану 07.08.2019 р. через відділ діловодства суду заяву про визнання позову та позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа, повідомлена про місце, дату і час розгляду справи належним чином у визначеному процесуальним законодавством порядку (як ст. 367 Господарського процесуального кодексу України і ст.ст. 1-3 Конвенції з питань цивільного процесу (Гаага, 01.03.1954) шляхом звернення суду з відповідним судовим дорученням до компетентного органу за місцезнаходженням третьої особи, так і ст.ст. 120, 242 Господарського процесуального кодексу України шляхом направлення копії ухвали з повідомленням про місце, дату і час проведення судового засідання з розгляду даної справи на адресу представника третьої особи, отримання якої останнім підтверджується відомостями, розміщеними на офіційній веб-сторінці ПАТ "Укрпошта", в розділі "Відстежити" за № поштового відправлення 578 - вручено 05.08.2019 р.), своїх повноважних представників в судове засідання не направила, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Частиною 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

У судовому засіданні 07.08.2019 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даної справи, суд встановив наступне.

Відкритим акціонерним товариством "Перший інвестиційний банк", правонаступником якого являється Акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк", видано Фірмі "SCHALLER LEBENSMITTELTECHNIC, Norbert Schaller Ges.m.b.H" гарантію оплати №27.04.-19752.

В умовах такої гарантії зазначено, що "наш клієнт - компанія ПП "Флеш", розташована за адресою: вул. Промислова, 40, 07544, с. Коржі, Баришівського району, проінформував нас про те, що він є гарантом належного виконання контракту №105/29004 від 17.06.2005, укладеного між компанією "Navigator Handelsgesellshaft m.b.H" та компанією "Norbert Schaller Ges. m.b.H", стосовно придбання обладнання для бойні та переробки м`яса, загальною ціною першої партії товару, яка має бути доставленою за №105/2004, платіж має бути здійснений таким чином: сума 621 701,20 Євро як перший внесок з придбання, що підлягає сплаті не пізніше 20 червня 2005 року та сума 160 000,00 Євро як другий до сплати не пізніше 25 вересня 2005 року".

За умовами гарантії Банк зобов`язався безвідклично та безумовно сплатити після отримання першої вимоги будь - яку суму до максимальної суми 2 486 816,80 Євро.

Платіжна вимога має бути належним чином підписана Бенефіціаром та має містити ствердження, що компанія ПП "Флеш", яка розташована за адресою: вул. Промислова, 40, 07544, с. Коржі, Баришівського району, не виконала своїх платіжних зобов`язань, як Гарант Покупця, компанії "Navigator Handelsgesellshaft m.b.H", із зазначенням також суми та дати платежу у зв`язку з несплаченими внесками.

Також в умовах наданої гарантії було зазначено наступне: "Ця гарантія регулюється законодавством Австрії. Будь-які суперечки, що виникають у зв`язку з цією гарантією, будуть остаточно вирішуватися шляхом арбітражу за правилами примирення та арбітражу Арбітражного центру Австрійської Федеральної Економічної Палати. Арбітражна процедура відбуватиметься й рішення буде прийняте у Відні, мовою арбітражу буде англійська мова" (надалі - "Арбітражна угода").

25.04.2006 р. Банком було складено доповнення №28.04-17327 до гарантії оплати №27.04.-19752 (надалі разом - "Гарантія").

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.06.2008 р. у справі №18/111 за позовом ВАТ "Перший інвестиційний банк" до ПП "Flesh" та Фірми "SCHALLER LEBENSMITTELTECHNIC, Norbert Schaller Ges.m.b.H" про визнання недійсною гарантії, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2008 р. та постановою Вищого господарського суду України від 12.30.2009 р., позовні вимоги задоволено повністю та визнано недійсною гарантію №27.04-19752 з доповненням до неї №28.04-17327, підписаним 25.04.2006 р., бенефіціаром за якою є Фірма "SCHALLER LEBENSMITTELTECHNIC, Norbert Schaller Ges.m.b.H", банком-гарантом - Відкрите акціонерне товариство "Перший інвестиційний банк".

Спір у даній справі виник у зв`язку із оспорюванням позивачем законності Арбітражної угоди.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав, передбачених законом.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тобто, в силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним правочину позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

У даному випадку, як на підставу для визнання недійсною Арбітражної угоди позивачем вказується на те, що Гарантія була видана від імені ПАТ "Перший інвестиційний банк" Головою правління ОСОБА_1 за відсутності необхідного обсягу повноважень, що було встановлено судовими рішенням у справі №18/111, а тому існують в силу приписів ст.ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України правові підстави для визнання в судовому порядку недійсною Арбітражної угоди.

Із наявних в матеріалах справи судових рішень у справі №18/111 вбачається, що Гарантію в судовому порядку визнано недійсною, тобто, судовим рішенням у вказаній справі встановлено незаконність Гарантії, та, відповідно, неможливість породження нею будь-яких прав і обов`язків.

Більш того, із мотивувальних частин судових рішень у справі №18/111 вбачається, що правовою підставою визнання Гарантії недійсною стало встановлення обставин того, що гарантія №27.04-19752 та доповнення до неї №28.04-17327 були підписані особою - Головою правління Банку, без необхідного обсягу цивільної дієздатності і в подальшому не були схвалені самим Банком.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, враховуючи суб`єктний склад учасників даної справи та справи №18/111, наведені факти (відсутність необхідно обсягу повноважень у Голови правління Банку ОСОБА_1 на вчинення Гарантії) мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

В положеннях п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 зазначалося, що за змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для повторного доказування зазначених обставин, встановлених щодо Банку, адже їх існування підтверджують судові рішення у спорі, які не можуть бути поставлені під сумнів (переоцінка даних фактів буде свідчити про поставлення під сумнів судових рішень у справі №18/111, що є недопустимим).

Більш того, в поданій до суду заяві відповідача про визнання позову останнім визнаються вказані обставини в повній мірі, в т.ч. заявлені позивачем вимоги щодо визнання Арбітражної угоди недійсною в силу підтверджених обставин відсутності повноважень у Голови правління Банку на вчинення відповідних дій щодо видачі Гарантії та визнання її недійсною в судовому порядку.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

За змістом ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Таким чином, визнання в судовому порядку недійсною Гарантії свідчить про неможливість породження нею будь-яких прав і обов`язків, в т.ч. тих, що можуть бути врегульовані викладеними в її тексті окремими угодами щодо вирішення спорів за нею.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, матеріалами справи належним чином підтверджується існування обставин, з якими положення чинного законодавства України передбачають можливість визнання недійсною Арбітражної угоди в силу приписів ст.ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд враховує висловлену Верховним Судом в постанові від 27.03.2019 у справі №756/618/14-ц позицію відносно автономності арбітражної угоди, з посиланням на те, що Арбітражна угода не була предметом вирішення спору у справі №18/111, а відтак, і не була визнана недійсною.

Тому, за наведених обставин існують правові підстави для вирішення питання законності Арбітражної угоди в окремому судовому провадженні, а можливість звернення позивача, як акціонера відповідача, з даним позовом до суду з метою захисту своїх порушених прав і інтересів підтверджується сталою практикою вирішення подібних питань Верховним Судом (зокрема, постанова від 19.02.2019 у справі №810/4438/16).

Частиною 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що подана заява відповідача про визнання позову підписана Головою правління Банку ОСОБА_2 , що діє на підстав статуту Акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк", затвердженого річними загальними зборами акціонерів 19.04.2019 (протокол №1), погодженого Національним банком України 03.06.2019, а доказів обмежень його повноважень на вчинення відповідної процесуальної дії матеріали справи не містять.

Згідно з частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За таких обставин, враховуючи встановлені судовими рішеннями у справі №18/111 обставини вчинення спірної арбітражної угоди, наведені в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №756/618/14-ц висновки та визнання відповідачем позову в повній мірі, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 129, 185, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним арбітражне застереження наступного змісту: "Ця гарантія регулюється законодавством Австрії. Будь - які суперечки, що виникають у зв`язку з цією гарантією, будуть остаточно вирішуватись шляхом арбітражу за правилами примирення та арбітражу Арбітражного Центру Австрійської Федеральної Економічної Палати. Арбітражна процедура відбуватиметься й рішення буде прийняте у Відні, мовою арбітражу буде англійська мова", викладене в тексті гарантії 27.04-19572, виданій Відкритим акціонерним товариством "Перший Інвестиційний Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк" (01135, м. Київ, проща Перемоги, 1; ).

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк" (01135, м. Київ, проща Перемоги, 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Укрправо" (01601, м. Київ, б-р Шевченка/вул. Пушкінська, 5-7/29; 22925684) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.08.2019 р.

Суддя Н.І. Зеленіна