СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Справа № 922/4199/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Медуниця О.Є.

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

за участі представників учасників справи:

позивача (КП "Харківводоканал") - адвокат Шульжук Т.Р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №7167/10 від 07.12.2018, ордер серія КС№532721 від 30.07.2019;

відповідача (АТ "Харківобленерго") адвокат Синьова Ю.М., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія МК №001438 від 28.09.2018, довіреність № 01-26/6765 від 20.11.18 ;

третьої особи (Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - АТ "Харківобленерго" (вх. № 1585Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 16 квітня 2019 року (повний текст складено 26.04.2019) у справі № 922/4199/17

за позовом Комунальне підприємство "Харківводоканал", м. Харків,

до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ,

про зобов`язання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2017 року КП "Харківводоканал" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Харківобленерго" про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" у період з жовтня 2014 року - по жовтень 2017 року у відповідності до Договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008, шляхом застосування тарифів для І класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його в рахунку.

15.02.2018 за вх. № 4409 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог. В якій просить: зобов`язати АК "Харківобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" у період з жовтня 2014 року - по жовтень 2017 року у відповідності до договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1.01, шляхом застосування тарифів для І (першого) класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його в рахунках за жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2017 року", яку задоволено ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2018.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.04.2019 у справі № 922/4199/17 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Кухар Н.М., судді Новікова Н.А., Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано АТ "Харківобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" у період з листопада 2014 року по жовтень 2017 року у відповідності до Договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1.01, шляхом застосування тарифів для 1 (першого) класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його в рахунках за листопад, грудень 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2016 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2017 року. В частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої позивачем електричної енергії за жовтень 2014 року у позові відмовлено. Стягнуто з АТ "Харківобленерго" на користь КП "Харківводоканал" витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Відповідач - АТ "Харківобленерго" 13.05.2019, тобто в межах встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, звернувся до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що розрахунки по договору №1,01 від 03.01.2008 року протягом жовтня 2014 - 17.07.2017 за спожиту електричну енергію по об`єктах, які живляться від підстанцій зазначених у договорі оренди, вже проводилися за тарифом 1 (першого) класу напруги. Однак, суд при розгляді справи взагалі ухилився від дослідження зазначених умов договору, та зобов`язав АТ «Харківобленерго» перерахувати вартість спожитої КП «Харківводоканал» електричної енергії за 1 (першим) класом. Таким чином, суд першої інстанції, посилаючись на п. 10 додатку № 2 до Договору №1.01, взагалі звільнив відповідача від сплати за отриманий товар (електричну енергію), незважаючи на те, що рахунки відповідачем були частково сплачені, що є порушенням ст. 526 та ст. 629 ЦК України.

Також вказує на те, що в момент укладання Договору №1.01 сторонами був обумовлений (прямо визначений) 1 та 2 клас напруги по всіх точках обліку за точками продажу електричної енергії, як обов`язкова та істотна умова договору (п. 5.5 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28) (далі Правила №28), у стовпчику № 18 додатку 3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» до Договору №1,01. Відтак, на момент виставлення рахунків за спожиту електричну енергію за спірний період АТ «Харківобленерго» не мало підстав для застосування класу напруги відмінного від того, що зазначений у Договорі № 1,01. До того ж, без внесення відповідних змін до додатку 3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» до Договору №1,01, для здійснення нарахування вартості спожитої електроенергії за будь-яким іншим тарифом, ніж передбачених умовами Договору № 1,01 у позивача немає правових підстав, а висновок суду про протилежне є нормативно та документально необгрунтованим.

Крім того, стверджує, що для застосування Постанови НКРЕ від 30.06.2011 № 1110, якою були внесені зміни до пункту 3.1 Порядку визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги», затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (далі НКРЕ) від 13.08.1998 № 1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою НКРЕ № 1110 від 30.06.2011 (далі Порядок №1052) щодо розширення переліку споживачів 1 класу, необхідно, щоб споживач відповідав зазначеним у ній критеріям:

- збільшення обсягу річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або введення нових виробничих потужностей після 2008 року;

- місячне споживання понад 20 млн кВт год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

Окрім цього, зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи залишено поза увагою висновок експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №44/214/2018 від 27.11.2018 проведений по справі № 922/4199/17, яким спростовується та обставина, що КП «Харківводоканал» збільшило обсяг річного споживання електричної енергії більш, ніж утричі, вказується на відсутність доказів введення КП «Харківводоканал» нових виробничих потужностей після 2008 року та зазначається, що споживання новими виробничими потужностями КП «Харківводоканал» на технологічні потреби виробництва не складає понад 20 млн. кВт/г.

Також звертає увагу на те, що КП «Харківводоканал» у спірні періоди частково сплачувало заборгованість за спожиту електроенергію як власними, так і державними коштами, виходячи з тарифів, передбачених Договором №1.01 (тарифи 1 і 2 класу, які встановлювались за кожною точкою продажу е/е, у відповідності до п.4 Порядку №1052, надавало звіти про спожиту електричну енергію, погоджувало акти про використану електричну енергію та жодним чином не повідомляло про належність, на його думку, до споживачів за 1 класом споживання протягом періодів, в яких створилась заборгованість.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 у справі № 922/4199/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача та призначено справу до розгляду на 11.06.2019 о 10:30 год.

07.06.2019 у зв`язку з відпусткою судді Барбашової С.В. автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг між суддями здійснено заміну вибулого судді і для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пелипенко Н.М., суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є. , зважаючи на приписи частини 14 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги розпочався спочатку, в судовому засіданні оголошувались перерви до 23.07.2019, 30.07.2019, 06.08.2019 ухвалами Східного апеляційного господарського суду.

02.08.2019 у зв`язку з відпусткою судді Білецької А.М. автоматизованою системою розподілу апеляційних скарг між суддями здійснено заміну вибулого судді і для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Медуниця О.Є.

Представник відповідача в судових засіданнях 11.06.2019, 23.07.2019, 30.07.2019 та 06.08.2019 підтримав апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№5611 від 07.06.2019) та його представники у судових засіданнях 11.06.2019, 23.07.2019, 30.07.2019 та 06.08.2019 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Свої заперечення позивач обґрунтовує тим, що внаслідок набрання чинності Постановою НКРЕ №1110 від 30.06.2011, якою були внесені зміни до Порядку №1052 та розширено перелік випадків віднесення юридичної особи до споживачів 1 класу (пп.4 п.3.1 Порядку), сторони були зобов`язані застосовувати дане положення ще до внесення до Договору №1.01 відповідних змін. Отже, враховуючи наявність державного регулювання правовідносин з постачання електроенергії, а також умови пункту 2.1. договору №1.01, при визначенні класу споживача електричної енергії застосуванню підлягають критерії, прямо визначені державним регулятором у відповідному Порядку, незалежно від того, який клас напруги погоджено сторонами у відповідному договорі та дати такого погодження.

Також вказує на те, що спірні правовідносини не визначають обов`язкове застосування порядку досудового врегулювання, а тому, в силу положень статей 55, 124 Конституції України, відсутність заяви щодо досудового врегулювання спору, не впливає на наявність правомочностей захисту своїх прав та законних інтересів судом. До того ж, у пункті 6.36 Правил користування електричною енергією мова йде про звернення у разі наявності технічних помилок в роботі в цілому, а не у разі застосування невірної категорії споживача. Отже, доводи АТ "Харківобленерго" в зазначеній частині спростовуються висновками суду, так як при переоформленні рахунків та проведенні перерахунку 1 тарифний клас орендованих точок залишиться незмінним, виключає можливість порушення прав Відповідача.

Третя особа у поясненнях по апеляційній скарзі від 31.05.2019 за вх. № 5345 та від 11.06.2019 за вх. № 5663 погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, просить задовольнити апеляційну скаргу відповідача, рішення суду першої інстанції скасувати.

Свою правову позицію обґрунтовує тим, що для застосування Постанови НКРЕ від 30.06.2011 № 1110, якою були внесені зміни до пункту 3.1 Порядку №1052) щодо розширення переліку споживачів 1 класу, необхідно, щоб споживач відповідав зазначеним у ній критеріям:

- збільшення обсягу річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або введення нових виробничих потужностей після 2008 року;

- місячне споживання понад 20 млн кВт год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

Також вказує на те, що місцевий господарський суд не врахував того, що в момент укладання договору №1,01 сторонами був обумовлений (прямо визначений) 1 та 2 клас напруги по всіх точках обліку за точками продажу електричної енергії, як обов`язкова та істотна умова договору (п. 5.5 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28) (далі Правила №28), у стовпчику № 18 додатку 3.1 «Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію» до Договору №1,01. Отже на момент виставлення рахунків за спожиту електричну енергію за спірний період АТ «Харківобленерго» не мала підстав для застосування класу напруги відмінного від того, що зазначений у Договорі № 1,01.

Представник третьої особи в судове засідання 06.08.2019 не з`явився, про дату та час даного судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить штамп на зворотному боці ухвали Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 про відправлення її копій сторонам та третій особі, тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника третьої особи відповідно до частини 1 статті 202 та частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзиві на апеляційну скаргу та письмових поясненнях доводи відповідача, позивача, а також третьої особи, перевіривши в межах вимог апеляційної скарги правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи та було правильно встановлено господарським судом першої інстанції, 07.05.2004 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (відповідач, постачальник) та Державним комунальним підприємством каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" був укладений Договір про постачання електричної енергії № 4.

03.01.2008 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" та Комунальним підприємством "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" був укладений Договір про постачання електричної енергії № 1.01.

У зв`язку з перейменуванням, з 20.02.2009 правонаступником Державного комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" стало Комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" (згідно свідоцтва про державну реєстрацію № запису 9010649 від 20.02.2009).

Харківською міською радою 12.01.2011 прийнято рішення № 132/11 "Про реорганізацію шляхом приєднання КП "ВТП "Вода"", яким вирішено реорганізувати в порядку, встановленому чинним законодавством, КП "ВТП "Вода" шляхом приєднання його до КП КГ "Харківкомуночиствод".

Наказом Управління комунального майна та приватизації від 08.04.2011 № 471 створено комісію з реорганізації КП "ВТП "Вода" шляхом приєднання його до КП КГ "Харківкомуночиствод".

Розпорядженням Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 17.10.2011 №1880 було затверджено передавальний акт Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" від 01.10.2011 та розірвано договір про передачу майна в господарське відання КП "ВТП "Вода" від 03.12.2004 №1228

23.12.2011 Харківською міською радою прийнято рішення перейменовано КП ГК "Харківкомуночиствод" на КП "Харківводоканал".

Відповідно до Рішення 12-ї сесії 6-го скликання Харківської міської ради Харківської області від 23.12.2011 № 577/11, перейменовано КП ГК "Харківкомуночиствод" на КП "Харківводоканал" і з 26.01.2012 правонаступником Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" є Комунальне підприємство "Харківводоканал".

Все майно (в тому числі виробничі потужності), яке належало Комунальному підприємству "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" перейшло у господарське відання КП "Харківводоканал", про що було складено та підписано відповідну додаткову угоду від 23.01.2012 до договору про передачу майна у господарське відання від 27.10.1997 №641. Разом з усім майном до КП "Харківводоканал" перейшли права та обов`язки (зобов`язання) КП "ВТП "Вода", у тому числі і розрахунки за господарсько-правовими договорами, зокрема, за договорами про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008 та №4 від 07.05.2004.

Факт переходу майна КП "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" до правонаступника також підтверджується Балансами Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" станом на 30.09.2011 та на 31.12.2011, а також Балансом Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" станом на 28.10.2011.

Крім цього, 01.10.2011 між АК "Харківобленерго" (постачальником) та КП КГ "Харків-комуночиствод" (споживачем) укладено додаткову угоду № 29 до договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1,01, п. 1 якої встановлено, що у зв`язку з реорганізацією КП "ВТП "Вода" шляхом приєднання до КП КГ "Харківкомуночиствод" (яке є його правонаступником), згідно з рішенням Харківської міської ради Харківської області від 12.01.2011 № 132/11 "Про реорганізацію шляхом приєднання Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" сторони домовились у преамбулі договору та у всіх додатках, які є невід`ємною частиною договору, слова: "найменування споживача Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" замінити на слова: "найменування споживача - Комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод".

У додатковій угоді № 30 від 01.11.2011 до договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1,01, укладеній між АК "Харківобленерго" (постачальником), КП "ВТП "Вода" (споживачем) та КП КГ "Харківкомуночиствод" (новим споживачем), встановлено, що новому споживачу за цією додатковою угодою передаються всі права споживача, що передбачені договором про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1,01, укладеним між постачальником та споживачем. Новий споживач приймає на себе всі обов`язки споживача, що передбачені договором про постачання електричної енергії від 03.01.2008 № 1,01, укладеним між постачальником та споживачем.

Отже внаслідок реорганізації шляхом приєднання Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", а також перейменування Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод у Комунальне підприємство "Харківводоканал", останній став єдиним споживачем електричної енергії за договорами про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4 та від 03.01.2008 №1.01 у правовідносинах з АК "Харківобленерго".

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позову посилається на те, що внаслідок проведення процесу реорганізації шляхом приєднання, КП "Харківводоканал" ввів нові виробничі потужності та став єдиним споживачем електричної енергії за Договорами від 07.05.2004 № 4 та від 03.01.2008 № 1.01. із споживанням електричної енергії на технологічні потреби ведення промислової діяльності з виробництва послуг централізованого водопостачання та водовідведення понад 20 млн кВт год. щомісячно.

Відповідно до п. 3.1 "Порядку визначення класів споживачів", затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052 (із змінами та доповненнями внесеними Постановою від 30.06.2011 № 1110) (далі Порядок №1052), споживачі, які є промисловими підприємствами, що збільшили обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввели нові виробничі потужності після 2008 року, та місячне споживання яких складає понад 20 млн кВт год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу, відносяться до 1 класу.

Отже, оскільки позивач є промисловим підприємством, яке після 2008 року набуло нових виробничих потужностей, збільшило обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком, а місячне споживання електроенергії склало понад 20 млн кВт год на технологічні потреби виробництва, це, на думку позивача, є підставою для розрахунку вартості спожитої позивачем електричної енергії за тарифами для споживачів 1 класу відповідно до підпункту 4 пункту 3.1 Порядку №1052.

При цьому, посилаючись на показники споживання електричної енергії Комунальним підприємством "Харківводоканал" у 2008 році та впродовж 2014-2017 років, позивач вважає, що відповідачем було неправомірно застосовано до КП "Харківводоканал" тариф за 2 класом напруги споживача по окремим об`єктам, що потягло за собою необґрунтоване збільшення вартості електричної енергії, спожитої за Договором від 03.01.2008 № 1.01 в пред`явлених до сплати рахунках.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що:

-позивач відповідає у спірний період критеріям, які висуваються законодавством (підпунктом 4 пункту 3.1. Порядку №1052) для споживачів 1 класу, а саме: позивач є промисловим підприємством, з 31.12.2011 ввів нові виробничі потужності, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення; упродовж 2014-2017 років щорічно споживав обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком у щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення.

-у пункті 3.2.1. договору № 4 (в пункті 2.1. договору 1.01) сторони передбачили, що в разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов`язуються до внесення до договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів.

-висновки експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 44/214/2018 від 27.11.2018, відповідно до яких позивача не можна вважати споживачем 1 класу, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому відхиляються судом.

-застосування відповідачем у рахунках за спірний період тарифів для 2 класу напруги з посиланням на умови додатків 3.1 до договору є неправомірним та суперечить вимогам обов`язкового для відповідача, як ліцензіата з передачі електричної енергії, нормативно-правового акту - Порядку визначення класів споживачів.

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги Комунального підприємства "Харківводоканал" є законними та обґрунтованими.

Разом з цим, господарський суд першої інстанції врахував заяву АТ "Харківобленерго" про застосування строку позовної давності до вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої позивачем електричної енергії у період з жовтня 2014 року по листопад 2014 року по Договору від 03.01.2008 № 1.01 та відмовив у позові в частині позовних вимог про зобов`язання АК "Харківобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії за жовтень 2014 року у зв`язку зі спливом строку позовної давності

При цьому місцевий господарський суд зазначив, що позивач мав здійснити розрахунок за спожиту у жовтні 2014 року електричну енергію в листопаді 2014 року, у зв`язку з чим позивачем пропущений встановлений статтею 257 ЦК України строк позовної давності щодо вимог про перерахунок вартості електричної енергії, спожитої у жовтні 2014 року. Щодо позовних вимог про перерахунок вартості електричної енергії за листопад 2014 року суд не вбачав підстав для застосування позовної давності, оскільки про порушення свого права КП "Харківводоканал" могло дізнатися лише після отримання рахунку за листопад 2014 року у грудні 2014 року, а отже трирічний строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо рахунку за листопад 2014 року позивачем не був пропущений.

Колегія суддів погоджується із вищезазначеними висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Правовідносини між сторонами за договором стосуються сфери електроенергетики, діяльність у якій підпадає під державне регулювання, яке провадиться шляхом формування тарифної політики відповідно до законодавства надання ліцензій на здійснення окремих видів діяльності в електроенергетиці, здійснення контролю за діяльністю суб`єктів електроенергетики та інших учасників ринку електричної енергії та встановлення відповідальності за порушення умов і правил здійснення ними діяльності в електроенергетиці та на ринку електричної енергії. Органом державного регулювання діяльності в електроенергетиці є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. (частини 1, 2 статті 11 Закону України "Про електроенергетику" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, постановою НКРЕ від 13.08.1998 № 1052 затверджено Порядок визначення класів споживачів, який обов`язковий для застосування всіма ліцензіатами з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та з постачання електроенергії за регульованим тарифом при укладенні із споживачами договорів про постачання електричної енергії за регульованим тарифом (пункт 1 Порядку).

У пункті 3.2 Порядку відображено загальне правило, за яким до 2 класу відносяться споживачі, які отримують електричну енергію від постачальника електричної енергії в точці продажу електричної енергії із ступенем напруги нижче 27,5 кВ, крім випадків, передбачених підпунктом 3.1 цього Порядку.

Одночасно у підпункті 4 підпункту 3.1 Порядку (у редакції Постанови НКРЕ від 30.06.2011 № 1110) встановлено чіткі критерії віднесення споживачів до 1 класу, а саме: промислові підприємства, що збільшили обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввели нові виробничі потужності після 2008 року, та місячне споживання яких складає понад 20 млн кВт год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

При цьому сторони передбачили в пункті 2.1 договору від 03.01.2008 №1.01, що в разі прийняття нормативно-правових актів, які змінюють умови цього договору, сторони зобов`язуються до внесення до договору відповідних змін керуватися вимогами цих нормативних документів.

Отже, враховуючи наявність державного регулювання правовідносин з постачання електроенергії, а також умови пункту 2.1. договору від 03.01.2008 №1.01, при визначенні класу споживача електричної енергії застосуванню підлягають критерії, прямо визначені державним регулятором у відповідному Порядку, незалежно від того, який клас напруги погоджено сторонами у відповідному договорі та дати такого погодження.

Таким чином, для оцінки обґрунтованості позовних вимог КП "Харківводоканал" необхідно встановити, зокрема, відповідність КП "Харківводоканал" у спірний період критеріям споживачів 1 класу та наявність у юридичної особи позивача ознак промислового підприємства, що збільшило обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно с 2008 роком або ввело нові виробничі потужності після 2008 року.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з висновком експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 44/214/2018 від 27.11.2018 за результатами судової експертизи, призначеної ухвалою господарського суду від 23.03.2018 у справі № 922/4199/17 за клопотанням відповідача, встановлено:

1. КП "Харківводоканал" з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року не збільшило обсяг річного споживання електричної енергії більше, ніж у тричі порівняно із споживанням 2008 року за Договором № 1.01. від 03.01.2008 (КП "ВТП "Вода") та Договором № 4 від 07.05.2004 (КПКГ "Харківкомуночиствод") у сукупності.

2. Встановити чи введено КП "Харківводоканал" нові виробничі потужності після 2008 року, якщо порівнювати у 2008 році за Договором № 1.01 від 03.01.2008 (КП "ВТП "Вода") та Договором № 4 від 07.05.2004 (КПКГ "Харківкомуночиствод") у сукупності на підставі проектної та бухгалтерської документації не уявляється можливим. Фактично досягнута виробнича потужність КП "Харківводоканал" у цей період, за звітними даними підприємства, зменшилась як у сфері водопостачання, так і у сфері водовідведення.

3. Споживання новими виробничими потужностями "Харківводоканал" за Договорами № 4 від 07.05.2004 та № 1.01 від 03.01.2008 не складає понад 20 млн. кВт/г електричної енергії на технологічні потреби виробництва період жовтень 2014 по жовтень 2017 року.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Як вже зазначалося, підпункт 4 підпункту 3.1 Порядку №1052 (у редакції Постанови НКРЕ від 30.06.2011 № 1110) встановлено чіткі критерії віднесення споживачів до 1 класу, а саме:

1) промислові підприємства, що збільшили обсяг річного споживання більш ніж утричі порівняно з 2008 роком або ввели нові виробничі потужності після 2008 року,

2) місячне споживання яких складає понад 20 млн кВт·год на технологічні потреби виробництва, незалежно від ступенів напруги в точці продажу електричної енергії електропостачальною організацією споживачу.

Разом з цим, висновок експертів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 44/214/2018 від 27.11.2018 по першому питанню стверджує про незбільшення позивачем обсягу річного споживання електричної енергії у тричі порівняно із споживанням 2008 року за Договором № 1.01. від 03.01.2008 (КП "ВТП "Вода") та Договором № 4 від 07.05.2004 (КПКГ "Харківкомуночиствод") у сукупності за період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року, тоді як встановлений підпунктом 4 пункту 3.1 Порядку №1052 критерій щодо збільшення обсягів річного споживання електричної енергії в даному питанні стосується інших часових характеристик після 2008 року. Тобто висновок експертів не дає оцінки відповідності позивача критерію збільшення обсягів місячного споживання у період з 2009 року по жовтень 2014.

Отже даний висновок експертів по першому питанню (щодо збільшення обсягів річного споживання електричної енергії) не співвідноситься зі змістом підпункту 4 пункту 3.1 Порядку №1052, у зв`язку з чим фактично не дає відповіді на питання щодо відповідності позивача першому критерію віднесення підприємства до споживачів першого класу.

Крім того, даний висновок по другому питанню відповідності позивача критерію щодо встановлення нових потужностей стверджує про неможливість встановити, чи введено КП "Харківводоканал" нові виробничі потужності після 2008 року, якщо порівнювати у 2008 році за Договором № 1.01 від 03.01.2008 (КП "ВТП "Вода") та Договором № 4 від 07.05.2004 (КПКГ "Харківкомуночиствод") у сукупності на підставі проектної та бухгалтерської документації не уявляється можливим.

По третьому питанню наявності чи відсутності місячного споживання позивачем понад 20 млн кВт год. вищезазначений висновок експертів також не відповідає змісту підпункту 4 пункту 3.1 Порядку №1052 в часовому аспекті, так як стосується періоду - з жовтня 2014 по жовтень 2017 року, а не після 2008 року.

Також слід зазначити, що у питаннях №1 та №2, відповідач у клопотанні про призначення експертизи запропонував, а суд першої інстанції погодився провести порівняння обсягів електроспоживання КП «Харківводоканал» у 2008 році за договором №01.1 від 03.01.2008 та №4від 07.05.2004 у сукупності, незважаючи на те, що споживачем за договором №01.1 від 03.01.2008 була інша стороння юридична особа КП ВТП «Вода». Разом з цим, слід зазначити, що лише після проведення у 2011 році реорганізації КП ВТП «Вода» та приєднання даного підприємства до позивача КП «Харківводоканал стало стороною договору №01.1 від 03.01.2008 та набуло прав та обов`язків споживача. Зазначена юридична процедура по заміні сторони договору знайшла своє відображення у змісті додаткових угод до договору №01.1 від 03.01.2008, а саме: додаткових угодах №29 від 01.10.2011 та №30 від 01.10.2011, про що вже вказувалося вище.

Таким чином, даний висновок експертів не дає відповіді на питання щодо відповідності позивача критеріям споживача першого класу, встановленим підпунктом 4 підпункту 3.1 Порядку №1052 (у редакції Постанови НКРЕ від 30.06.2011 № 1110) та не відповідає змісту даного Порядку, а тому не є належним та достовірним доказом у справі.

Разом з цим, з наданого позивачем висновку комісійного електротехнічного експертного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 15300/15835 від 13.07.2018., проведеного за заявою КП "Харківводоканал" (лист № 01.01-14/3827-18 від 22.06.2048) вбачається таке:

1. Комунальне підприємство "Харківводоканал" (до перейменування - Комунальне підприємство каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод") з 31.12.2011 ввело нові виробничі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію на технологічні потреби виробництва послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

2, 3. У порівнянні з обсягом річного споживання електричної енергії за 2008 рік у кількості 65 313 209 кВт/год., у продовж періоду 2014-2017 років КП "Харківводоканал" щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком. КП "Харківводоканал" дійсно споживало електричну енергію за Договорами про постачання електричної енергії від 07.05.2004 № 4 та від 03.01.2008 № 1.01, в щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення, починаючи з січня 2014 року по жовтень 2017 року включно.

Також, згідно з висновком судової комісійної електротехнічної експертизи № 2021 від 26.02.2018, проведеного в рамках розгляду справи №922/4198/17:

1. КП "Харківводоканал" (до перейменування) КП КГ "Харківкомуночиствод" з 31.12.2011 ввело нові виробничі потужності, які наразі використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме для надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

2, 3. У порівнянні з обсягом річного споживання електричної енергії за 2008 рік у кількості 65 313 209 кВт/год., у продовж періоду 2014-2017 років КП "Харківводоканал" щорічно споживало обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком. КП "Харківводоканал" дійсно споживає електричну енергію, за Договорами про постачання електричної енергії від 07.05.2004 №4 та від 03.01.2008 №1.01, в щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт/год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення, починаючи з січня 2014 року по жовтень 2017 року.

Слід зазначити, що справа №922/4198/17 має той самий суб`єктний склад учасників та ті ж самі підстави позову, проте не за договором від 03.01.2008 №1.01, а за договором від 07.05.2004 №4.

Постановою Верховного Суду від 28.11.2018 по справі № 922/4198/17 Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01 серпня 2018 року у справі № 922/4198/17 залишено без змін. Разом з цим, судами всіх трьох інстанцій встановлено відповідність позивача визначеним пунктом 3.1 Порядку критеріям споживачів 1 класу, врахувавши та оцінивши наряду з іншими первинними документами у тому числі і висновок проведеної у справі судової комісійної електротехнічної експертизи від 26.02.2018 №2021 та, відповідно, констатував безпідставність застосування відповідачем за договором №4 у спірний період тарифів для 2 класу напруги.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже встановлені в рамках справи №922/4198/17 обставини відповідності позивача критеріям споживача першого класу не доводяться знову при розгляді справи №922/4199/17.

Таким чином, вказані вище висновок судової комісійної електротехнічної експертизи № 2021 від 26.02.2018 та комісійного електротехнічного експертного дослідження Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса № 15300/15835 від 13.07.2018 свідчать про відповідність позивача критеріям віднесення підприємства до споживачів першого класу.

Крім того, слід зазначити про таке.

На підтвердження введення нових виробничих потужностей та збільшення обсягу річного споживання електричної енергії позивачем були надані завірені належним чином копії Рішення 12-ї сесії 6-го скликання Харківської міської ради Харківської області від 23.12.2011 № 577/11, Статуту КП "Харківводоканал", довідки Головного управління статистики у Харківській області, Рішення Харківської міської ради Харківської області від 12.01.2011 № 132/11, Розпорядження від 17.10.2011 № 1880 та Передавального акту, Балансів КП КГ "Харківкомуночиствод" станом на 30.09.2011 і 31.12.2011 та КП "ВТП "Вода" станом на 28.10.2011, таблицю "Показників споживання електричної енергії комунальними підприємствами у 2008 році та впродовж 2014-2017 років", а також розшифрування показників споживання електричної енергії КП КГ "Харківкомуночиствод", КП ВТП "Вода" у 2008 році та впродовж 2014-2017 років за Договорами від 07.05.2004 № 4 та від 03.01.2008 № 1.01, копії Рахунків на оплату за використану електричну енергію.

Наявні в матеріалах справи копії Балансів Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод" станом на 30.09.2011 та на 31.12.2011, а також Балансу Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" станом на 28.10.2011 свідчать про те, що все майно (в тому числі виробничі потужності), яке належало Комунальному підприємству "Виробничо-технологічне підприємство "Вода" перейшло у господарське відання позивача, про що було складено та підписано відповідну Додаткову угоду від 23.01.2012 до Договору про передачу майна у господарське відання від 27.10.1997 № 641.

Як вбачається зі Статуту КП "Харківводоканал", дане підприємство є унітарним підприємством комунальної форми власності, власником якого є територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради, яке здійснює промислову виробничу та іншу діяльність, спрямовану на надання комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення міста Харкова та деяких населених пунктів Харківської області.

Згідно підпунктів 3.2.1., З.2.З., 3.2.4. пункту 3.2. Статуту, предметом діяльності КП "Харківводоканал" є: видобування, виробництво, збір, очищення, подача, постачання, транспортування, розподіл та реалізація питної води; розподілення питної та не питної води для промислових потреб, населенню, тощо; приймання, збирання, відведення, транспортування та повне біологічне очищення стічних вод, знезараження та скид біологічно очищеної води в водні об`єкти. Вказане, відповідно до Класифікатору видів економічної діяльності ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 № 530), відноситься до Процесу промислового виробництва, що у свою чергу є процесом надання промислових послуг, які класифікують у секції Е "Водопостачання: каналізація, поводження з відходами". Отже КП "Харківводоканал" є промисловим підприємством у розумінні п. 3.1. "Порядку визначення класів споживачів", затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 13.08.1998 № 1052.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності свідчать про те, що позивач у спірний період відповідає визначеним підпунктом 3.1. Порядку критеріям споживача 1 класу, а саме: позивач є промисловим підприємством, з 31.12.2011 ввів нові виробничі потужності, які використовуються та споживають електричну енергію для виробничих потреб, а саме - для надання послуг з централізованого водопостачання централізованого водовідведення; упродовж 2014-2017 років щорічно споживав обсяги електричної енергії більш ніж у тричі у порівнянні з 2008 роком у щомісячному обсязі понад 20 млн. кВт год. на технологічні потреби виробництва послуг з водопостачання та водовідведення.

За таких обставин застосування відповідачем у рахунках за спірний період тарифів для 2 класу напруги з посиланням на умови додатку 3.1 до договору №4 є неправомірним та суперечить вимогам обов`язкового для відповідача, як ліцензіата з передачі електричної енергії, нормативно-правового акту - Порядку, про що вірно зазначено судами попередніх інстанцій.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

Колегією суддів, при здійсненні висновку щодо обґрунтованості позовних вимог у даній справі було враховано висновки, викладені у постановах Верховного суду від 30.01.2019 у справі №922/516/18, від 04.06.2018 у справі №5023/6526/11, від 28.11.2018 у справі №922/4198/17, від 28.05.2019 у справі №922/1545/18.

Також колегія суддів погоджується і з висновком господарського суду першої інстанції про застосування строку позовної давності до частини позовних вимог та відмову у позові у відповідній частині, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, Акціонерним товариством "Харківобленерго" було подано до суду першої інстанції заяву від 12.02.2018 вх.3706 про застосування строку позовної давності до вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої позивачем електричної енергії у період з жовтня 2014 року по листопад 2014 року по Договору від 03.01.2008 № 1.01.

У даній заяві АТ "Харківобленерго" стверджує про пропуск строку звернення до суду відносно вимог про здійснення перерахунку за жовтень та листопад 2014 року.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог п. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, КП "Харківводоканал" 12.12.2017 за вх.№4199 звернулося до господарського суду з позовною заявою про зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" у період з жовтня 2014 року - по жовтень 2017 року.

При цьому, відповідно до Порядку розрахунків (Додаток № 2 від 02.06.2008 до Договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008), розрахунковий період встановлено споживачу з 1 числа місяця до 1 числа наступного місяця. Зняття показань розрахункових приладів обліку на ПС 35-154 кВ та ПС 330 кВ здійснюється в останній день місяця. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка, відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку. Для проведення остаточного розрахунку споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання. В разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач мав здійснити розрахунок за спожиту у жовтні 2014 року електричну енергію в листопаді 2014 року, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про пропуск позивачем строку позовної давності щодо вимог про перерахунок вартості електричної енергії, спожитої у жовтні 2014 року.

Щодо позовних вимог про перерахунок вартості електричної енергії за листопад 2014 року суд першої інстанції правомірно вказав про відсутність підстав для застосування позовної давності, оскільки про порушення свого права КП "Харківводоканал" могло дізнатися лише після отримання рахунку за листопад 2014 року у грудні 2014 року, а отже трирічний строк звернення до суду в частині позовних вимог щодо рахунку за листопад 2014 року позивачем не був пропущений.

Отже колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у позові в частині позовних вимог про зобов`язання АК "Харківобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії за жовтень 2014 року у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Оскільки апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 129, 270, пунктом 1 частини 1 статті 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 16 квітня 2019 року у справі № 922/4199/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 09.08.2019.

Головуючий суддя Н.М. Пелипенко

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.Є. Медуниця