РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.08.2019Справа № 910/8997/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНУС ТРАНС" (вул. Академіка Кримського, буд. 4-А, м.Київ, 03142, )

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНДЄВРОЛЮКС" (пр. Степана Бандери,16-А, м.Київ, 04073, )

про стягнення 544 947,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БОНУС ТРАНС" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДЄВРОЛЮКС" про стягнення суми 521 222,55 грн основного боргу, 1 585,00 грн 3% річних, 3 648,00 грн інфляційних, 18 492,00 грн пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору про організацію перевезення вантажів № DI 29/03/19 від 29.03.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за договором №DI 29/19 від 19.03.2019 про організацію перевезень вантажів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, а саме ухвала суду від 10.07.2019 отримана позивачем - 16.07.2019, відповідачем - 16.07.2019.

Приписами статті 248 ГПК передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 4 та 5 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БОНУС ТРАНС" (далі - Позивач, Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНДЄВРОЛЮКС" (далі - Відповідач, Клієнт) укладено Договір №DI 29/19 від 19.03.2019 про організацію перевезень вантажів (далі - Договір).

Умовами договору передбачені взаємовідносини сторін, що виникають при організації перевезень вантажів в залізничному рухомому складі й пов`язаних з цим послугах залізницям України, залізницями інших держав, в рухомому складі ПАТ "Укрзалізниця", рухомому складі власності, оренди, оперативного управління Експедитора або інших юридичних осіб України або інших держав та здійсненню розрахунків за надані послуги.

Також даний Договір регулює взаємовідносини між Експедитором та Клієнтом по оплаті за користування рухомим складом власності, оренди, операторського управління Експедитора або інших юридичних осіб та його схоронності.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Експедитор згідно даного Договору, що є дорученням Клієнта, на підставі заявок Клієнта за його рахунок та за винагороду (плату) організовує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі й пов`язані з цим послуги шляхом укладання правочинів з підприємствами, повноваженнями здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами - власниками (орендарями, балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами, а Клієнт сплачує й приймає надані Експедитором послуги на умовах даного Договору. Дані правочини здійснюються від імені Експедитора за рахунок Клієнта.

Для організації перевезень вантажів, вказаних в заявках Клієнта, Експедитор має право залучати рухомий склад ПАТ "Укрзалізниця", рухомий склад власності, оренди, операторського управління Експедитора або інших юридичних осіб (п. 1.3 Договору).

Згідно розділу 3 Договору (Порядок проведення розрахунків) Клієнт здійснює оплату організації перевезень вантажів і пов`язаних з цим послуг, відшкодування витрат Експедитора на умовах Додатків (Додаткових угод) до даного Договору в гривні, Клієнт здійснює оплату за користування власним (Орендованим) рухомим складом Експедитора або інших юридичних осіб у випадках, передбачених Додатками (Додатковими угодами) до даного Договору та в порядку, передбаченому цими Додатками (Додатковими угодами). Винагорода (плата) Експедитору встановлюється в розмірі, вказаному в Додатках Додаткових угодах) до даного Договору та сплачується Клієнтом впродовж 3-х робочих днів після надання послуг на підставі рахунків Експедитора або утримується Експедитором самостійно з авансових платежів Клієнта.

Відповідно до п. 4.5 Договору, у випадку прострочення строків оплати, передбачених даним Договором (Додатками до нього), Клієнт сплачує Експедитору неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого платежу за кожен день просторочення.

Договір набирає чинності з дати підписання сторонами та діє до 31.12.2019 року включно.

На виконання умов Договору, сторонам узгоджені заявки №06 від 02.04.2019, №7 від 04.04.2019 для організації перевезення вантажу.

За заявкою №06 від 02.04.2019 на завантаження 05.04.2019 Позивачем були надані залізничні вагони для перевезення вантажу Відповідача та оформлено залізничні накладні.

Позивачем своє зобов`язання з перевезення за зазначеною заявкою було виконане, про що сторонами підписаний акт №152 від 15.04.2019 та рахунок до сплати №138 від 08.04.2019, узгоджена вартість перевезення - 496 000,80 грн.

Крім того, Позивачем сплачені залізничні тарифи та транспортно-експедиційні послуги по станції Ушиця на суму 13 803,65 грн та на суму 24 693,30 грн.

За заявкою №7 від 04.04.2019 на завантаження 19.04.2019 Позивачем також були надані залізничні вагони для перевезення вантажу Відповідача та оформлено залізничні накладні.

Позивачем своє зобов`язання з перевезення за заявкою №7 від 04.04.2019 виконане, про що сторонами підписаний акт №172 від 24.04.2019 та рахунок до сплати №169 від 22.04.2019, узгоджена вартість перевезення - 96 724,80 грн.

Отже, Позивачем надано послуги Відповідачу на загальну суму 631 222,55 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт (надання послуг), підписаними та скріпленими печатками з обох сторін:

- № 152 від 15.04.2019 на суму 496 000,80 грн;

- № 153 від 15.04.2019 на суму 13 803,65 грн;

- № 172 від 24.04.2019 на суму 96 724,80 грн;

- № 154 від 15.04.2019 на суму 24 693,30 грн.

З метою погашення заборгованості Позивач направляв вимогу про оплату №77 від 25.04.2019 на суму 536 222,55 грн із урахування проведених оплат Відповідачем на суму 95 000,00 грн. із доданими рахунками до сплати:

- №138 від 08.04.2019 на суму 496 000,80 грн;

-№139 від 08.04.2019 на суму 13 803,65 грн;

- № 169 від 22.04.2019 на суму 96 724,80 грн;

- № 141 від 09.04.2019 на суму 24 693,30 грн.

За твердженням Позивача, зазначена вимога отримана Відповідачем 02.05.2019, акти наданих послуг підписані та повернуті без зауважень.

У своїй позовній заяві Позивач зазначив, що спір виник з неналежного виконання Відповідачем свого зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 521 222,55 грн, із урахуванням часткової сплати Відповідачем: 17.04.2019 у розмірі 50 000,00 грн, 25.04.2019 у розмірі 45 000,00 грн та після отримання вимоги про оплату: 15.05.2019 у розмірі 10 000,00 грн, 05.06.2019 у розмірі 5 000,00 грн.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач своїм правом подання відзиву суду не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

За своєю правовою природою Договір №DI 29/19 від 19.03.2019 про організацію перевезень вантажів є договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

На підставі ч. 3 п. 1 ст. 8 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитори за дорученням клієнтів: забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади (ст. 9 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно ст. 931 Цивільного кодексу України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу.

Зазначене також кореспондується зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Враховуючи те, що строк виконання обов`язку з оплати настав, сума основного боргу Відповідача, яка складає 521 222,55 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, Відповідач на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги Позивача до Відповідача про стягнення вказаної суми боргу, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню в розмірі 18 492,00 грн, 3% річних в розмірі 1 585,002 грн та суму індексу інфляції в розмірі 3 648,00 грн, нараховані за актами виконаних робіт (надання послуг) за період з 15.05.2019 по 20.06.2019.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 ГК України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 4.5 Договору, у випадку прострочення строків оплати, передбачених даним Договором (Додатками до нього), Клієнт сплачує Експедитору неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості простроченого платежу за кожен день просторочення.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, суд приходить до висновку, що вимога Позивача про стягнення пені розмірі 18 492,00 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення Позивачем суми 3% річних, з урахуванням визначеного позивачем періоду, суд приходить до висновку, що вимога Позивача про стягнення 3% річних розмірі 1 585,00 грн за прострочення виконання Відповідачем зобов`язання за договором є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

При перерахуванні суми боргу з урахуванням індексу інфляції, заявлених до стягнення Позивачем з урахуванням визначеного періоду, суд зазначає про невірність розрахунку, тому приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних в цій частині, а саме у розмірі 1024,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що Відповідачем не надано суду письмового відзиву на позов та свого контррозрахунку суми позову, стверджувань Позивача не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНУС ТРАНС" підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДЄВРОЛЮКС" (пр. Степана Бандери,16-А, м.Київ, 04073, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БОНУС ТРАНС" (вул. Академіка Кримського, буд. 4-А, м.Київ, 03142, ) суму основного боргу у розмірі 521 222 (п`ятсот двадцять одну тисячу двісті двадцять дві) грн 55 коп., суму пені в розмірі 18 492 (вісімнадцять тисяч чотириста дев`яноста дві) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 1 585 (одна тисяча п`ятьсто вісімдесят п`ять) грн 00 коп., суми боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1024 (одна тисяча двадцять чотири) грн, 20 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 135 (вісім тисяч сто тридцять п`ять) грн 64 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 14.08.2019

Суддя Н.І. Ягічева