ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019м. ДніпроСправа № 904/1616/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В. розглянув спір

за позовом Фізичної особи-підприємця Алексєєнко Сергія Олександровича, м. Дніпро

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

про визнання договору продовженим

Представники:

від позивача Алесенко С.О.;

від позивача Гурський В.С.;

від відповідача Загреба В.С.

CУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Алесенко Сергій Олександрович звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013 продовженим на новий строк 2 роки 11 місяців 30 днів на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на недотримання позивачем умов пункту 10.1. спірного договору в частині строків подання заяви щодо пролонгації з додатковими документами (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу).

Так, відповідач вказує на те, що листом № 18-02-00216 від 12.01.2018 останній повідомив орендаря про сплив строку дії спірного договору 12.02.2018 та запропонував позивачу у разі наміру подальшого використання орендованого майна надати відповідну заяву, проте, ФОП Алесенко С.О. звернувся із вказаною заявою вже після закінчення строку дії договору - 15.02.2018.

Крім того, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях у своєму відзиві зазначає, що частиною 4 статті 80 Закону України «Про освіту» встановлено, що об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню не за освітнім призначенням.

Позивач, а свою чергу, у відповіді на відзив вказує на те, що він не отримував від відповідача лист № 18-02-00216 від 12.01.2018, продовжував користуватись орендованим майном, письмового повідомлення відповідача про припинення або зміну умов спірного договору на його адресу не надходило, у зв`язку з чим ФОП Алесенко С.О. просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Також, позивач зазначає про те, що підтвердженням фактичного продовження спірного договору є акт перевірки виконання його умов у відповідності до пункту 3.8., яким передбачено право контролювати наявність, стан, ефективність використання майна, переданого в оренду, шляхом візуального обстеження.

У поданих запереченнях Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях спростовує доводи позивача та вказує, що лист № 18-02-00216 від 12.01.2018 було направлено на юридичну адресу ФОП Алесенко С.О. , проте, повернуто підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

06.05.2019 від позивача надійшло клопотання, до якого останнім залучено докази сплати судового збору у встановленому порядку (оригінал платіжного доручення № 1018 від 09.04.2019), відсутність яких стала підставою для залишення позовної заяви без руху.

03.06.2019 у підготовчому засіданні представником позивача подано клопотання про заміну первісного відповідача його правонаступником.

У підготовчому засіданні 22.07.2019 представником позивача надані усні пояснення стосовно пропуску строку на подання відповіді на відзив та подані докази надсилання документів відповідачу.

У підготовчому засіданні 24.07.2019 представником позивача подано заяву про виключення документів з числа доказів в порядку частини 11 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у задоволенні якої судом відмовлено.

Ухвалою від 22.04.2019 позовну заяву ФОП Алесенко С.О . залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статтях 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

11.05.2019 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/1616/19, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.06.2019, про що постановлено ухвалу.

Ухвалою господарського суду від 03.06.2019 здійснено заміну відповідача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області його правонаступником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, відкладено підготовче засідання до 08.07.2019.

Ухвалою суду від 08.07.2019 зобов`язано позивача надати до судового засідання письмові пояснення щодо пропуску строку надання документів по справі; докази надсилання документів відповідачу.

Окрім того, зазначеною вище ухвалою господарським судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 09.08.2019 та відкладено підготовче засідання до 22.07.2019.

Ухвалою суду від 22.07.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24.07.2019.

24.07.2019 господарським судом закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 14.08.2019, про що постановлено відповідну ухвалу.

14.08.2019 позивачем через канцелярію господарського суду надійшли письмові пояснення, в яких останнім зазначено про те, що відповідно до листа Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» № 39-Ю-02-286/1780 від 08.08.2019 поштове відправлення, в якому містився лист Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області № 18-02-00216 від 12.01.2018, надійшов до відділення поштового зв`язку 07.03.2018 та повернений за зворотною адресою за закінченням терміну зберігання 06.04.2018.

Крім того, до вказаних пояснень позивачем долучено докази (платіжні доручення), які свідчать про перерахування останнім грошових коштів в сумі 12 000,00 грн. в якості витрат за надання правової допомоги.

14.08.2019 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2013 Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Алесенко Сергієм Олександровичем (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 12/02-5186-ОД (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. зазначеного Договору орендодавець (відповідач у даній справі) передає, а орендар (позивач у даній справі) приймає в строкове платне користування державне окреме нерухоме майно нежитлове вбудоване приміщення (реєстровий номер 01116130.1.ЯОЧПКЧ079) (далі - майно) площею 42,1 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , на цокольному поверсі чотирьохповерхового (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває па балансі Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 08.11.2012 і становить за незалежною оцінкою 240 728,00 грн.

Згідно з пунктом 1.2. Договору майно передається в оренду з метою розміщення суб`єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (ремонт взуття, виготовлення ключів). Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється.

У Розділі 5 Договору закріплені обов`язки орендаря, зокрема орендар зобов`язаний письмово повідомити орендодавця не пізніше ніж за 30 (тридцять) діб про свій намір щодо закінчення, припинення або розірвання даного договору; у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди (дозвіл пожежників, копія договору страхування державного майна, платіжні доручення про сплату страхового платежу та ін.) (пункти 5.19.-5.20. договору).

У пункті 10.1. Договору сторони встановили, що останній укладено строком на один рік, що діє з 14.02.2013 по 13.02.2014 включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, повній оплаті за договором і при наданні інформації щодо виконання умов цього договору, а саме: наявності договору страхування, дозволу або декларації, наданої органами державного пожежного нагляду, договір, за заявою орендаря, щодо продовження терміну дії, наданою відповідно до пункту 5.20, може бути продовжений на тих самих умовах, які передбачені у договорі.

Виконуючи умови Договору відповідач передав позивачеві для використання об`єкт оренди - вбудоване нежитлове приміщення, визначене в пункті 1.2. Договору, про що свідчить акт приймання-передачі від 14.02.2013 (а.с. 21).

Додатковою угодою від 04.04.2014 сторони доповнили пункт 10.1. розділу 10. Строк чинності, умови зміни та припинення договору абзацем 2 та виклали його в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 14.02.2014 по 13.02.2015 (включно)".

Надалі, 03.02.2015 сторонами укладено додаткову угоду до договору, якою останні вирішили викласти абзац 2 пункту 10.1. розділу 10. Строк чинності, умови зміни та припинення договору в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 14.02.2015 по 12.02.2018 (включно)".

12.01.2018 листом № 18-02-00216 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області повідомило позивача про необхідність надання заяви щодо пролонгації спірного договору оренди у разі наміру подальшого використання орендованого майна.

Позивач 29.01.2018 звернувся до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна (балансоутримувача) з проханням продовжити строк дії договору оренди № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013 терміном на 3 роки.

Балансоутримувач надав позивачеві відповідь, викладену в листі № 05/201-21/3 від 02.02.2018, вказавши про те, що Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені Академіка В.Лазаряна не заперечує проти продовження строку дії договору оренди.

15.02.2018 відповідачем зареєстрована заява позивача від 13.02.2018 про продовження орендних правовідносин за договором № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013 терміном на 3 роки.

23.01.2019 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до ФОП Алесенко С.О. з претензією № 18-11-00486 про сплату заборгованості за спірним договором оренди, в якій відповідач також повідомив позивача про те, що термін дії договору оренди № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013 закінчився.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач посилається на те, що сторони спірного договору оренди не висловили своїх заперечень щодо продовження його дії на новий строк, як це передбачено вимогами статті 764 Цивільного кодексу України, орендар користується орендованим майном та сплачує орендну плату, сторони вчинили ряд дій (складання акту перевірки, направлення листа позивачем щодо продовження дії договору, отримання згоди від компетентних органів), які свідчать, що договір був пролонгований, у зв`язку з чим ФОП Алесенко С.О. вважає договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013 продовженим на новий строк 2 роки 11 місяців 30 днів на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вимоги, заявлені позивачем, підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 630 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Частиною 4 статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містить частина друга статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно зі статтею 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для продовження дії договору оренди на підставі частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.

Наведена норма Закону визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах без проведення конкурсу. При цьому, для такого автоматичного продовження договору оренди державного та комунального майна передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Істотне значення у даному випадку має зміст такого повідомлення, оскільки воно обов`язково повинно бути спрямоване на припинення або зміну умов договору оренди.

Як вбачається із матеріалів справи, після закінчення строку дії договору позивач продовжував користуватися орендованим майном, здійснював перерахування орендних платежів, в той час як відповідач протягом місяця після закінчення терміну його дії будь-яких заяв про припинення або зміну умов договору на адресу позивача не надсилав.

Про відсутність заперечень з боку орендодавця щодо продовження строку дії договору свідчить також акт перевірки виконання фізичною особою-підприємцем Алесенко С.О. умов діючого договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 14.02.2013 № 12/02-5186-ОД, складений 26.04.2018 працівниками Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (а.с. 33).

При викладених обставинах, слід прийти до висновку про те, що договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013 є продовженим на той самий строк, на який він був укладений, та на тих саме умовах, а саме, на 2 роки 11 місяців 30 днів.

Посилання відповідача на те, що листом від 12.01.2018 № 18-02-00216 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до ФОП Алесенко С.О. з повідомленням про припинення спірного договору не заслуговують на увагу з огляду на те, що зміст вказаного листа містить лише пропозицію щодо надання заяви про продовження строку дії договору оренди, перелік необхідних документів та іншу інформацію. Також лист містить попередження про наслідки відмови від виконання умов договору.

До того ж, як вже зазначалось, вказаний лист було виготовлено в період дії договору, а не після його закінчення.

З огляду на вище викладене, господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги Фізичної особи-підприємця Алесенко Сергія Олександровича щодо покладення на відповідача витрат на правничу допомогу, які згідно попереднього розрахунку склали 12 000,00 грн., підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126).

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем в якості доказів надання професійної правничої допомоги адвокатом надані наступні документи: копія договору про надання правової допомоги від 29.03.2019, копія ордеру, копії рахунків № 29/03/19 від 29.03.2019, № 26/06/19 від 29.03.2019, № № 23/17/19 від 23.07.2019, № 13/08/19 від 13.08.2019, копії платіжних доручень № 1017 від 01.04.2019 на суму 7 000,00 грн., № 6 від 10.07.2019 на суму 2 000,00 грн., № 7 від 23.07.2019 на суму 2 000,00 грн., № 12 від 13.08.2019 на суму 1 000,00 грн. та детальний опис робіт (наданих послуг) (а.с. 44-46, 140-148).

З огляду на викладене та враховуючи докази, які свідчать про понесені Фізичною особою-підприємцем Алесенко Сергієм Олександровичем витрати на правничу допомогу, господарський суд приходить до висновку про покладення їх на відповідача.

Керуючись статтями 11, 626, 628, 629, 630, 764 Цивільного кодексу України, статтями 284, 291 Господарського кодексу України, статтями 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 12/02-5186-ОД від 14.02.2013, укладений між Фізичною особою-підприємцем Алесенко Сергієм Олександровичем ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) та Регіональним відділенням Фонду держаного майна України у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ) продовженим на новий строк 2 роки 11 місяців 30 днів на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ) на користь Фізичної особи-підприємця Алесенко Сергія Олександровича ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) судового збору, 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.08.2019.

Суддя І.Ф. Мельниченко