ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року

м. Черкаси справа № 925/182/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Червонослобідської сільської ради Черкаського району до товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" про стягнення 160 931 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 160 931 грн. 00 коп., сплачених в якості авансу на підставі умов договору №27 від 25 листопада 2016 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 03.05.2017 позов задоволено повністю та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007 на користь Червонослобідської сільської ради Черкаського району 160 931 грн. 00 коп. авансу та 2 413 грн. 97 коп. витрат на сплату судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2017 вищевказане рішення було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.06.2018 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2017 та рішення Господарського суду Черкаської області від 03.05.2017 у справі № 925/182/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Верховний Суд, скасовуючи вищезазначені рішення, у своїй постанові зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення авансу з посиланням на ч. 2 ст. 849 ЦК України у розмірі 160 931,00 грн.:

- не надали належної правової оцінки наявності кожного із елементів складу цивільного правопорушення в діях ТОВ "Арсенал 2007", та не з`ясували наявності правових відносин між сторонами;

- судами не надано належної правової оцінки доводам ТОВ "Арсенал 2007" про несприятливі погодні умови, які заважають вчасно розпочати роботу, оскільки за інформацією проектної організації, зазначені роботи повинні виконувати при певному дотриманні температурного режиму;

- не було надано об`єктивної оцінки цільового використання авансового платежу відповідачем, розмір такого використання та чи є підстави згідно з умовами договору повертати позивачу зазначені кошти;

- не було з достовірністю перевірено наявність причинного зв`язку між діями відповідачів та завданими збитками.

- не досліджено, чи мало місце одностороння відмова замовника від договору, чи був повідомлений підрядник про цю відмову, які правові підстави існують для повернення підрядником замовнику авансу у випадку якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу.

При цьому, колегія суддів наголосила про необхідність враховувати, що при відсутності в договорі умови про те, що закінчення строку його дії тягне припинення зобов`язань сторін за цим договором договір вважається чинним до визначеного в ньому моменту закінчення виконання сторонами зобов`язань. При відсутності такої вказівки - момент закінчення зобов`язань визначається суттю самого зобов`язання.

Ухвалою суду від 16.07.2018 суддею Довганем К.І. прийнято до свого провадження справу 925/182/17 і відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 10.01.2019 оголошена перерва у судовому засіданні до 12 год. 30 хв. 07 лютого 2019 року.

Позивач, заявляючи позов обґрунтовував його тим, що підрядником (ТОВ "Арсенал 2007") не були в зазначений у договорі строк виконані роботи передбачені договором підряду, у зв`язку з чим позивач просив відповідача повернути сплачений ним на виконання умов договору аванс в сумі 160 931, 00 грн., оскільки роботи, визначені договором виконані вчасно не були. Як на правову підставу позову позивач посилався на ст.. 849 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позов заперечував проти заявлених вимог та зазначав, що 07 грудня 2016 року на виконання взятих на себе зобов`язань за договором підряду відповідач придбав синтетичну траву та комплектуючі матеріали на загальну суму 489 477 грн. 00 коп.

Відповідач зауважив, що позивачем було замовлено 11.11.2016 проектній організації приватному підприємстві "Ларо 2010" проект реконструкції спортивного майданчика із синтетичним покриттям. Відповідно до вимог цього проекту, для умов та способу виконання реконструкції проектна організація у розділі "Технологія монтажу синтетичного покриття" визначила те, що роботи зі склеювання килимів виконуються у суху теплу погоду, відносна вологість не вище 80%, температура не нижче +10 градусів за Цельсієм.

Відповідач вважає, що про вказаний факт позивач знав до укладання договору, і у випадку несприятливих погодних умов у грудні місяці неможливо буде розпочати роботи.

Згідно відомостей відповідача, протягом періоду часу з 28 листопада 2016 року по 28 грудня 2016 року денна температура повітря не перевищувала +6 градусів, а переважно була нижче нуля та опускалася до - 11,5 градусів.

На думку відповідача між сторонами договору було взаємопорозуміння щодо причин невиконання робіт.

20.12.2016 відповідач звітував перед позивачем про те, яким чином використаний авансовий платіж, а саме на його адресу були передані акти виконаних робіт для перевірки факту закупівлі матеріалу та комплектуючих. Проте, позивач надав відповідь про те, що акти про виконання робіт в частині закупівлі матеріалів не приймаються, так як, на думку голови сільської ради, підрядник ще не приступив до виконання договору.

В судовому засіданні 10.01.2019 представники сторін підтримали позовні вимоги та заперечення на них.

Представники сторін в судове засідання 07.02.2019 - не з`явились.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Предметом спору є стягнення з відповідача суми коштів, перерахованих позивачем в якості авансу за договором підряду на виконання робіт.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Ч.1 ст. 839 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що 25 листопада 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал 2007" (підрядник) та Червонослобідською сільською радою (замовник) було укладено договір за №27.

Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник зобов`язався доручити, а підрядник - прийняти на себе зобов`язання виконати Реконструкцію спортивного майданчика із синтетичним покриттям, Червонослобідська сільська рада Черкаського району (Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонт код ДК 016:2010-41.00.4) реконструкція код ДК 021:2015-45262600-7 спеціалізовані будівельні роботи) на спортивному майданчику с. Червона Слобода відповідно до технічних вимог (далі - об`єкт).

Ціна договору визначена в межах бюджетного призначення, на основі зведеного кошторисного розрахунку, що є невід`ємною частиною договору, складає 536 437 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 89 406 грн. 17 коп. (кошти державного бюджету - 384 440 грн. 00 коп. та кошти сільського бюджету - 151 997 грн. 00 коп.) (п. 3.1. договору).

За умовами п.3.3. вищевказаного Договору на підставі виставленого підрядником відповідного рахунку замовник протягом семи банківських днів здійснює передоплату (аванс) на рахунок підрядника 30% (відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2014 року "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти") від загальної ціни договору, що складає 160 931 грн. 00 коп. Підрядник зобов`язався використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів та закрити акт виконаних робіт до 15 грудня 2016 року.

На виконання умов договору позивачем було перераховано відповідачу аванс в розмірі 160 931 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1846 від 29 листопада 2016 року. Призначення платежу: «аванс на виконання робіт по реконструкції спортивного майданчика із синтетичним покриттям» (том 1; а.с.15).

Згідно п. 2.1. договору підрядник зобов`язався розпочати виконання робіт протягом 3 днів з моменту укладання цього договору.

П.5.4.5. договору визначено, що підрядник зобов`язаний виконати протягом одного місяця всі роботи, зазначені в п. 1.1. та передати замовнику для перевірки та підписання акти прийому-передачі виконаних робіт. Тобто, умовами договору було встановлено обов`язок відповідача виконати роботи та передати їх замовнику до 25 грудня 2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що у визначені договором строки відповідачем роботи щодо реконструкції спортивного майданчика із синтетичним покриттям не були виконані.

П.5.1.3. договору сторони узгодили, що замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення у строк визначений договором, стає неможливим.

Ст.530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За умовами вищевказаного договору підрядник зобов`язаний був розпочати виконання робіт протягом 3 днів з моменту укладання договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 07 грудня 2016 року придбав у товариства "Діо-спорт" матеріали на загальну суму 489 477,00 грн. (том 1; а.с.45-46).

20 грудня 2016 року відповідач у гарантійному листі повідомив позивачу про те, яким чином використаний авансовий платіж. На адресу позивача були направлені акти виконаних робіт для перевірки факту закупівлі матеріалу та комплектуючих (том 1; а.с.47 на звороті).

У вищевказаному гарантійному листі відповідач зобов`язувався виконати роботи не пізніше 30 квітня 2017 року.

За умовами п.5.3.2 договору підрядник має право при виникненні обставин, що не залежать від підрядника, але заважають виконанню робіт в установлений термін, він може поставити питання перед замовником про перегляд термінів виконання робіт. Рішення про перегляд терміну оформлюється додатковою угодою з обґрунтуванням обставин.

Проте, доказів змін до умов договору щодо строків виконання робіт, сторонами до суду не подано.

Станом на 03 травня 2017 року роботи фактично не виконано та не передано позивачу.

27 грудня 2016 року позивачем направлено відповідачу претензію із вимогою терміново приступити до виконання робіт або повернути аванс (том 1; а.с.16).

Відповідно до ст. 848 ЦК України якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків.

Якщо використання недоброякісного або непридатного матеріалу чи додержання вказівок замовника загрожує життю та здоров`ю людей чи призводить до порушення екологічних, санітарних правил, правил безпеки людей та інших вимог, підрядник зобов`язаний відмовитися від договору підряду, маючи право на відшкодування збитків.

Відтак, відповідач, враховуючи погодні умови, визначені у договорі строки виконання зобов`язання, технологію монтажу синтетичного покриття з додержанням певного температурного режиму, а також ту обставину, що замовник не змінив своїх вказівок, незважаючи на попередження підрядника, мав право, ініціювати внесення змін до договору, або відмовитись від договору підряду з відшкодуванням понесених збитків.

Водночас, згідно ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Аналогічні положення містить п. 5.1.3. договору.

Позивач , звертаючись з даним позовом, просить стягнути з відповідача сплачені у якості попередньої оплати кошти, посилаючись на ст. 849 ЦК України.

Зам приписами цієї статті передбачено право замовника за певних обставин відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 224, 225 ГК учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 р. у справі № 3-18гс15).

Судом встановлено, що відповідач, отримавши від позивача аванс здійснив закупівлю необхідних матеріалів для виконання робіт.

Також позивачем не подано суду доказів вчинення ним будь яких дій направлених на припинення договору.

При відсутності в договорі умови про те, що закінчення строку його дії тягне припинення зобов`язань сторін за цим договором договір вважається чинним до визначеного в ньому моменту закінчення виконання сторонами зобов`язань. При відсутності такої вказівки - момент закінчення зобов`язань визначається суттю самого зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Позивач, заявляючи даний позов, не назвав обставин та доказів завдання йому саме відповідачем збитків за умовами укладеного сторонами договору.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що з підстав, заявлених у позові він задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, ст. ст.232, 233, 236-241 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 12.08.2019.

СУДДЯ К.І. Довгань