СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"07" серпня 2019 р. Справа № 922/2391/16

Суддя Пуль О.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області (вх.№2405Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 (суддя Савченко А.А., повний текст ухвали складено 19.07.2019 у приміщенні господарського суду Харківської області)

за заявою Головного управління ДФС у Харківській області, м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Опціон», м.Харків,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 відмовлено Головному управлінню ДФС у Харківській області у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника (вх.№ 31730 від 08.11.2018) повністю.

ГУ ДФС у Харківській області з ухвалою не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу від 17.01.2019 у справі №922/4344/17, задовольнити заяву ГУ ДФС у Харківській області у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника.

Одночасно апелянт звернувся до суду із клопотанням (вх.№7270) про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що на момент звернення з даною апеляційною скаргою розрахунковий рахунок ГУДФС у Харківській області, по якому здійснюється сплата коштів на судовий збір знаходиться під арештом, що унеможливлює сплату судового збору на даний час. Також у період з 16.07.2019 по 29.07.2019 надходили повідомлення ГУ Державної казначейської служби України у Харківській області щодо необхідності здійснення безспірного списання коштів з відповідного рахунку, що унеможливлює будь-які інші операції.

Посилання апелянта на зазначені обставини як на підставу для задоволення клопотання про відстрочення його від сплати судового збору, суд вважає неправомірними, оскільки перелік, наведений у статті 8 Закону України "Про судовий збір", зокрема, і щодо підстав відстрочення, є вичерпним.

Під час розгляду клопотання апелянта суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п.25 - 26). Суд також ураховує, що право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Підсумовуючи усе вищенаведене, у задоволенні клопотання про відстрочення від сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги з викладених скаржником мотивів слід відмовити.

Суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не виконано вимоги пункту 2 частини 3 ст.258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 ст.260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно частини 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, за подання апеляційних скарг у справі про банкрутсво судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як убачається з матеріалів справи, за подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника заявником було сплачено судовий збір у розмірі 16383,72 грн.

Отже, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16, заявнику належало сплатити 24575,58 грн (150% від 16383,72 грн).

Крім того, суд звертає увагу на те, що у прохальній частині апеляційної скарги заявник просить скасувати ухвалу від 17.01.2019 у справі №922/4344/17, задовольнити заяву ГУ ДФС у Харківській області у задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності на засновника боржника та керівника боржника, зазначаючи неправильний номер справи та іншу дату прийняття ухвали суду.

Ураховуючи відсутність у матеріалах апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач;-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області (вх.№2405Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.07.2019 у справі №922/2391/16 залишити без руху.

Встановити заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.А. Пуль