ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
(вул. Шевченка,16, м. Івано-Франківськ)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2019 Справа № 909/410/19
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Плав`юк Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Західспецбуд", вул. Петлюри, буд.15 "Б", м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача: Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації, вул. Грушевського, буд.21, м. Івано-Франківськ,76004

про розірвання договору № 357 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 27.12.2016, укладеного між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Західспецбуд",

встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Західспецбуд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Департаменту будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації про розірвання договору № 357 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 27.12.2016, укладеного між Департаментом будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "Західспецбуд".

В обґрунтування вимог, позивач вказав на те, що позов подано на підставі ст. 188 ГК України, якою передбачено право заінтересованої сторони передати спір на розгляд суду, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору, в зв"язку з тим, що відповідач, щодо вимоги позивача про розірвання договору, з підстав істотного збільшення ціни робіт обумовлених договором, який є предметом даного позову, заперечив.

Відповідач щодо позову заперечив, вказавши, що договір № 357 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 27.12.2016, укладений за результатами відкритих торгів, і у відповідності до вимог законодавства України має виконуватись належним чином. Також зазначив, що згідно ч. 4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім окремих випадків, серед яких не має такої істотної умови як збільшення ціни на матеріали. Крім того, вказав на те, що посилання позивача на ч.5 ст.844 ЦК України та ст.321 ГК України, є безпідставним, оскільки вищевказаними нормами передбачено право підрядника вимагати розірвання договору у разі відмови замовника від збільшення кошторису, а не обов`язком його розірвати. В судовому засіданні представник відповідача також повідомив суд про те, що з 6 млн. 650 тис., які мали бути профінансовані відповідачем, на виконання умов спірного договору, відповідач сплатив, станом на грудень 2018 року, 6 млн. 600 тис.

Господарський суд Івано-Франківської області неодноразово оголошував перерви в судовому засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задоволити.

Представник відповідача щодо позову заперечував, вказав на те, що договір № 357 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 27.12.2016, укладений за результатами відкритих торгів, і у відповідності до вимог законодавства України має виконуватись належним чином. Також зазначив, що, згідно ч. 4 ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім окремих випадків, серед яких не має такої істотної умови як збільшення ціни на матеріали. Крім того, вказав на те, що посилання позивача на ч.5 ст.844 ЦК України та ст.321 ГК України, є безпідставним, оскільки вищевказаними нормами передбачено право підрядника вимагати розірвання договору у разі відмови замовника від збільшення кошторису, а не обов`язком його розірвати. І з огляду на зазначене, вважає, що договір № 357 від 27.12.2016 не може бути розірваним. В судовому засіданні представник також повідомив суд про те, що з 6 млн 650 тис 968 грн вартість робіт, яка була обумовлена умовами договору, що є предметом спору, 6 млн 600 тис було профінансовано, станом на грудень 2018 року.

Розглянувши матеріали, заслухавши представників сторін, суд вважає, що в позові слід відмовити.

При цьому суд врахував наступне:

27.12.2016р. Департамент будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації (надалі - Замовник) та ТзОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "Західспецбуд" (надалі - підрядник) укладено договір №357 на закупівлю підрядних робіт за державні кошти ( далі договір). Відповідно до умов якого, підрядник зобов`язався у 2016-2017 роках виконати Замовникові роботи, зазначені в договірній ціні (локальному кошторисі з розрахунком договірної ціни) відповідно до проектної документації та умов Договору, зокрема, будівництво народного дому з глядацьким залом на 200 місць в с. Белелуя Снятинського району Івано-Франківської області за ціною 6 650 968,00 грн.(п1,1.2, п. 3.1. та 3.4. Договору). Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін з підстав, визначених чинним законодавством Українпи, шляхом укладання відповідних додаткових угод до Договору. При цьому обумовивши, що сума зобов"язань сторін в межах бюджетних призначень за цим Договором на 2016 рік становить 490500 грн. Строк дії договру сторони обумовили до 30.12.2017 або до повного виконання сторонами договірних зобов"язань. Додатковими угодами №64/д від 28.08.2017 та №122/д від 19.12.2018 до Договору підряду №357, сторони погодили, що строк виконання робіт та термін дії угоди переноситься до 30.12.2018 та до 30.12.2019.

Предметом даного позову є розірвання вказаного договору в порядку, зокрема, встановленому ст. 188 ГК України, з підстав не досягнення сторонами згоди щодо зміни (розірвання) договору в частині істотного збільшення ціни договору.

В силу Закону України "Про публічні закупівлі", яким передбачено, що правові і економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади установлює Закон України №922-У111 від 25.12.2015 "Про публічні закупівлі", договірні правовідносини, що склались між сторонами у справі регулюються з урахування вимог зазначеного закону.

Так, Законом України "Про публічні закупівлі" встановлено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Згідно ст.ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що міна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вищевказана норма ЦК України, передбачає можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суду, в даному випадку, не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами, можливості позивача, в силу зазначених вище норм, змінити, в зв`язку з збільшенням вартості будівельних робіт, ціну договору збільшивши її на 2 942 588 грн., та не доведено істотного порушення відповідачем умов договору, внаслідок, якого позивача позбавлено того, на що він розраховував при укладенні даного договору. Навпаки, з листа відповідача направленого позивачу 29.03.2019 за №708/01-07 вбачається, що відповідач сплатив 6601606,28 грн., з 6650968 грн., на які розраховув позивач при укладенні договору.

Враховуючи викладене, посилання позивача на ст. 844 ЦК України, якою передбачено право підрядника вимагати розірвання договору у разі відмови замовника від збільшення кошторису, є безпідставним, а позов необґрунтованим.

Згідно ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 86, 129, 236- 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Скапровська І.М.

Повне рішення складено 13.08.2019.