06.08.2019Справа № 910/5821/19
Господарський суд міста Києва, у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали
заяви публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"
про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну
правничу допомогу та інших витрат пов`язаних з розглядом справи
у справі № 910/5821/19
за позовом публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"
до акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 97 181,26 грн.
за участю представників сторін:
від позивача не з`явились
від відповідача Биховченко І.І. за довіреністю від 05.11.2018
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (далі - позивач) до акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 97 181,26 грн.
У судовому засіданні 11.07.2019 Господарським судом міста Києва було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2019 у справі № 910/5821/19 позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" задоволено частково. Присуджено до стягнення з акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Дарницький вагоноремонтний завод" акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" 3% річних в розмірі 18 403,91 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 72 200,32 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 359,06 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

17.07.2019 до суду надійшла направлена поштою (15.07.2019) заява позивача, в якій сторона просила ухвалити додаткове рішення щодо розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 29 000,00 грн., а також інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2019 призначено судове засідання для прийняття судом додаткового рішення у справі № 910/5821/19 на 30.07.2019.

26.07.2019 через відділ діловодства (канцелярію суду) відповідач подав відзив на заяву про розподіл судових витрат, в якому зазначив, що заявлений позивачем розмір 29 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката є неспіврозмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг у справі, витраченим часом, не відповідає критерію реальності та розумності таких витрат, їх стягнення є надмірним тягарем для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат, тому просить зменшити їх розмір.

У засідання суду 30.07.2019 представники позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Представник відповідача проти задоволення заяви в частині покладення на відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи (проживання та проїзд), заперечував, щодо оплати професійної правничої допомоги адвоката просив зменшити заявлену суму.

Судом відкладено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі з метою надання строку заявнику (позивачу) для пояснень на заяву до 06.08.2018.

05.08.2019 через відділ діловодства (канцелярію суду) позивач подав додаткові пояснення на заяву, до якої додано платіжний документ про оплату послуг професійної правничої допомоги адвоката, та зазначив, що відповідач не довів неспіврозмірність заявлених витрат.

Представник позивача у судове засідання 06.08.2019 не з`явився, представник відповідача підтримав раніше заявлені заперечення.

У судовому засіданні 06.08.2019 судом було проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення по справі № 910/5821/19, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Матеріали справи свідчать, що до позовної заяви позивачем було додано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у т.ч. 30 000,00 грн. вартості професійної правничої допомоги адвоката та 6 000,00 грн. інших витрат, пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду, зокрема витрати на дорогу до місяця розгляду справи та проживання.

24.06.2019 засобами зв`язку позивачем подано до суду заяву щодо прийняття додаткового рішення у справі, в якій повідомлено, що станом на 21.06.2019 судові витрати позивача по справі складають 24 581,46 грн., у т.ч. 3 581,46 грн. витрат по сплаті судового збору та 21 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Позивачем повідомлено, що відповідно ч. 8 ст. 129 ГПК України докази понесення судових витрат будуть подані після ухвалення рішення у справі.

Також у поданій до суду 02.07.2019 (до прийняття рішення у справі) позивачем було висловлено клопотання в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про надання можливості подати до суду докази понесення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, для прийняття додаткового рішення по справі.

У поданій 17.07.2019 заяві про прийняття додаткового рішення у справі позивач просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 29 000,00 грн., а також інші витрати, пов`язані з розглядом справи, в розмірі 2 000,00 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надано:

- копію договору про надання професійної правничої допомоги № 13/12 від 13.12.2018, укладеного між позивачем та адвокатом Максименком Артемом Юрійовичем (далі - договір про надання правничої допомоги);

- копію Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 12.07.2019 до Угоди про надання правничої допомоги № 13/12 від 13.12.2017 на суму 29 000,00 грн.;

- копію рахунку-фактури № 5821 від 12.07.2019 на суму 29 000,00 грн. вартості послуг з професійної допомоги по справі № 910/5821/19;

- детальний опис виконаних адвокатом робіт (надання послуг) по справі № 910/5821/19;

- платіжне доручення № 39301 від 01.08.2019 на суму 29 000,00 грн.;

- копію довіреності № 40-21/6 від 14.01.2019, виданої публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" в особі Голови Правління Самусенка В.В. адвокату Максименку А.Ю. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1114 від 25.11.2011), у т.ч. на представлення інтересів підприємства в господарському суді.

Відповідно до умов п. 1 вищевказаного договору про надання правничої допомоги, клієнт доручив адвокату ведення справи про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії (Дарницький вагоноремонтний завод» Акціонерного товариства «Українська залізниця» стосовно невиконання договору поставки № 11-18-02-02-Т від 02.11.2018 року.

За умовами п. 2 договору про надання правничої допомоги, до професійної правничої допомоги, яка надається в межах виконання доручення Клієнта за цією угодою сторони входить:

збір та правовий аналіз інформації, документів і матеріалів, що стосуються господарських взаємовідносин;

підготовка адвокатом та узгодження з клієнтом стратегії захисту інтересів, застосування якої буде реалізовано адвокатом у подальшому;

надання усних та письмових консультацій, роз`яснень щодо правових питань, які стосуються справи, або виконання окремих доручень клієнта;

складання необхідних для справи процесуальних документів, позовних заяв, скарг, претензій, відзивів, заперечень, письмових пояснень, запитів тощо;

представництво інтересів в суді;

виконання окремих доручень клієнта про надання правової допомоги.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з п. 4 договору про надання правничої допомоги, сторони погодили попередню вартість професійної правничої допомоги на рівні 30 000,00 грн. Вартість послуг може бути змінена.

Відповідно до п. 6 договору про надання правничої допомоги, приймання наданих послуг з професійної правничої допомоги здійснюється на підставі Акта приймання передачі.

Оплата клієнтом послуг з професійної правничої допомоги здійснюється на підставі рахунку адвоката у строк не пізніше 5 банківських днів з дати отримання рахунку та підписання Акта приймання-передачі наданих послуг.

З акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 12.07.2019 вбачається, що адвокат надав, а клієнт прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо захисту прав та інтересів клієнта в досудовому та судовому порядку (справа № 910/5821/19) про стягнення штрафних санкцій в рамках договору № 11-18-02-02-т від 02.11.2018. Вартість послуг склала 29 000,00 грн., а саме:

- гонорар адвоката за участь в 2-х судових засіданнях, загальна вартість 10 000,00 грн.;

- вивчення та правовий аналіз договору та документів (4 години часу) - 2000,00 грн.;

- консультація клієнта щодо стратегії стягнення (1 консультація) - 1000,00 грн.;

- складання претензії (1 документ) - 3000,00 грн.;

- складання позовної заяви ( 1 документ) - 6000,00 грн.;

- відповідь на відзив ( 1 документ)- 4000,00 грн.;

- заява про розподіл судових витрат (1 документ) - 1000,00 грн.;

- відправка документів (2 документа) - 2000,00 грн.

Платіжним дорученням № 39 301 від 01.08.2019 на суму 29 000,00 грн. підтверджується оплата позивачем наданої йому професійної правничої допомоги адвокатом за вказаними у договорі № 13/12 про надання правничої допомоги від 13.12.2018 реквізитами (поповнення рахунку адвоката).

Матеріалами справи підтверджується участь адвоката Максименка Артема Юрійовича у засіданнях суду та підготовку заяв по суті справи № 910/5821/19.

При цьому заперечення відповідача про неспіврозмірності заявленого розміру витрат, суд зазначає, що надані позивачем документи в їх сукупності підтверджують наявність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, їх розмір є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частина 1 ст. 13 ГПК України визначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доводи відповідача щодо підстав зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката всупереч ст. 74-79 ГПК України належними доказами не доведені.

Отже, враховуючи складність справи та обсяг наданих послуг, кількість проведених засідань та наданих/підготовлених матеріалів, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи № 910/5821/19, проте зважаючи на приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову судом, вказані судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 586,39 грн.

Щодо покладення на відповідача інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, в розмірі 2000,00 грн., суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підтвердження понесення позивачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на дорогу адвоката до Господарського суду міста Києва та у зворотному напрямку та проживання, позивачем надано:

- копію квитка на автобус АКУП № 030205 за напрямком Кременчук-Київ 01.07.2019 на суму 300,00 грн., проте без зазначення особи, якій надано послуги перевезення, що унеможливлює встановлення факту отримання цих послуг та понесення витрат на вказану суму саме адвокатом Максименком А.Ю. (оплатка карткою, фінансовий чек тощо);

- копію квитанції серія ААЗ № 371448, виданої ФОП Громоздою Н.Д. від 03.07.2019 на суму 1700,00 грн. вартості проживання та копію рахунку ФОП Громозди Н.Д № 371448 від 02.07.2019 на суму 1700,00 грн. проживання з 02.07.2019 по 03.07.2019. У вказаних документах є посилання, вчинене «від руки», на платника Максименко А.Ю. , проте відсутні будь-які зазначення про проведення оплати вказаного рахунку, відмітка про оплату на квитанції також відсутня.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, у сумі 2000,00 грн.

За таких обставин, підстави покладення на відповідача заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, у сумі 2000,00 грн. відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, шляхом покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 586,39 грн. В іншій частині заяви суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" про прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат пов`язаних з розглядом справи, задовольнити частково.

2. Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «Дарницький вагоноремонтний завод» акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Алматинська, 74, ідентифікаційний код ВП 40081263) на користь публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» (39621, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Івана Приходька, буд. 141, ідентифікаційний код 05756783) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 586,39 грн. (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят шість гривень 39 коп.).

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 07.08.2019.

Суддя О.Г. Удалова