РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2019Справа № 910/6993/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК"

до Дочірнього підприємства фірма "ЕКОТЕХНІКА-М"

про стягнення 146 787,77 грн.

представники учасників справи:

від позивача: Севастьянов С.В.( ордер №078308 від 15.07.2019)

від відповідача: Бровко К.А.(довіреність №б/н від 01.01.2019)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства фірма "ЕКОТЕХНІКА-М" про стягнення 146 787,77 грн., з яких 110 746,43 грн. основного боргу, 13134,61 грн. інфляційних втрат, 4 282,69 грн. 3% річних, 18 624,04 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання за договором № 1509 від 01.09.2017 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6993/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 25.06.2019.

20.06.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що договір № 1509 від 01.09.2017 між ним та позивачем не укладався та не підписувався, а також позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо надання та отримання послуг згідно вказаного договору, крім того відповідачем пропущено строк звернення з претензією та позовом щодо сплати заборгованості та штрафних санкцій за договором. У задоволенні позову просив відмовити.

21.06.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

24.06.2019 ухвалою Господарського суду міста Києва у задоволенні клопотання про участь Товариства з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" у судовому засіданні, призначеному на 25.06.2019 о 11:30, в режимі відеоконференції було відмовлено.

25.06.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд судового засідання 25.06.2019 без участі позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 відкладено підготовче засідання у справі №910/6993/19 на 18.07.2019.

05.07.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає, що посилання відповідача на факт непідписання договору № 1509 від 01.09.2017 та актів останнім свідчить про те, що відповідач навмисно здійснював дії щодо затягування питання підписання актів для несплати наданих йому послуг. Відносно існування між ними договірних відносин, зазначив, що позивачем раніше надавалися відповідачу послуги на підставі вказаного договору, які були частково оплачені відповідачем. Також позивач вказує, що посилання відповідача на сплив строку позовної давності для звернення до суду за даним позовом є недоречними та такими, що не відповідає дійсності, оскільки між ними було укладено договір, що за своєю природою є договором транспортного експедирування. За твердженням позивача, до вказаних правовідносин застосовуються загальні строки позовної давності тривалістю три роки. Крім того, позивач зазначив, що документи, надані відповідачем до відзиву на позовну заяву, не є належним чином засвідченими.

08.07.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що на адресу підприємства помилково надійшов рахунок від позивача, який частково був проплачений, в зв`язку з чим відповідач буде звертатися до суду з заявою про видачу судового наказу, у зв`язку з помилково зарахованими коштами, оскільки договори між ним та позивачем не укладалися та жодних усних домовленостей не було.

17.07.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення, в яких останній наполягав на тому, що відповідач не укладав ніяких договорів з позивачем та усних домовленостей також між сторонами не було, позивачем не надано належних доказів, які б були засвідчені підписом та печаткою відповідача на підтвердження існування договірних відносин. Крім того, відповідач просив звернути увагу на те, що позивачем надані докази, на яких стоїть печатка іншої компанії, а саме: ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА-К».

В підготовче засідання 18.07.2019 з`явились представники позивача і відповідача та заявили, що вчинили всі дії в межах підготовчого провадження та не заперечують щодо призначення справи по суті.

У підготовчому засіданні 18.07.2019 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/6993/19 до судового розгляду по суті на 30.07.2019.

29.07.2019 та 30.07.2019 через відділ діловодства суду позивачем були подані додаткові пояснення з копіями доказів на іноземній мові без перекладу, які в судовому засіданні 30.07.2019 судом протокольною ухвалою залишені без розгляду, у зв`язку з пропуском строку на їх подання.

У судове засіданні 30.07.2019 з`явились представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні 30.07.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «РА ЛОГІСТИК» (експедитор) було підписано договір № 1509 транспортно-експедиторського обслуговування, відповідно до якого ТОВ «РА ЛОГІСТИК» зобов`язувалось організовувати за рахунок ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних вантажів і транзитних вантажів по території України та в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» за погодженням сторін.

За умовами п. 1.2. вказаного Договору умови поставки, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг експедитора, а також інші умови пов`язані з виконанням даного Договору, встановлюється за погодженням сторін.

На кожне конкретне перевезення клієнт надає експедитору письмову заявку, в якій вказує найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача та іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО (п. 1.3 Договору).

Позивач вказує, що умови даного Договору № 1509 від 01.09.2017 були погодженими між ТОВ «РА ЛОГІСТИК» і ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» та виконувались якісно, в строки та в повному обсязі позивачем.

Також позивач зазначає, вказаний Договір №1509 від 01.09.2017 не підписаний зі сторони відповідача, однак, на думку позивача, визнаний ним, а саме факт визнання та погодження з умовами вказаного Договору підтверджується частковою оплатою ДП ФІРМА «ЕKOTEXHIKA-М» отриманих послуг.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує на те, що з грудня 2017 року по лютий 2018 року, ТОВ «РА ЛОГІСТИК» надавало послуги ДП ФІРМА ТЕХНІКА - М» за Договором № 1509 від 01.09.2017 з організації транспортно-експедиторського обслуговування, а саме: організація транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка, контейнер ZIMU1372526, контейнер АМFU8655271, MEDU7074266 та зберігання даних контейнерів.

Позивач зазначає, що дані послуги були надані у встановлений строк, якісно та оплачені ТОВ «РА ЛОГІСТИК» в повному обсязі та в визначений строк, що підтверджується, зокрема:

- по контейнеру ZIMU1372526: випискою по рахунку від 27.12.2017, договором страхування № 228456-И, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000059 від 29.12.2017, актом про надання послуг від 31.12.2017;

- по контейнеру АМFU8655271: актом виконання робіт від 11.01.2018, договором страхування № 33878-СО від 12.01.2018, випискою по рахунку від 23.01.2018, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000010 від 30.01.2018.

- по контейнеру MEDU7074266: випискою по рахунку від 08.02.2018, випискою по рахунку від 19.02.2018, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000017 від 16.02.2018.

Таким чином, позивач вказує, що свої зобов`язання за вказаним Договором № 1509 від 01.09.2017 виконав належним чином, а саме надав ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка, контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 та зберігання даних контейнерів в встановлений Договором строк, якісно та в повному обсязі.

Також позивач вказує, що підтвердженням належного виконання послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико- Щучинка, контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 та зберігання даних контейнерів є підписані та скріплені печаткою ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR).

При цьому, позивач вказує, що міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), які підтверджують факт поставки контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 в місце розвантаження, містять в собі технічну помилку, а саме в графі п. 24 міститься печатка ДП ФІРМА ЕКОТЕХНІКА - К» замість печатки ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» та вказана обставина пояснюється тим, що ТОВ «РА ЛОГІСТИК» надавало послуги з транспортно-експедиторського обслуговування на договірних основах і ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - К» і ДП ФІРМА ЕКОТЕХНІКА - М», яка є відповідачем по даній справі. Жодних претензій стосовно не поставлення контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 в місце розвантаження від відповідача на адресу ТОВ «РА ЛОГІСТИК» не надходило, що, на думку позивача, підтверджує факт виконання умов вищевказаного договору.

За результатом наданих послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка, контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 та зберігання даних контейнерів та на виконання умов укладеного Договору № 1509 від 01.09.2017 ТОВ «РА ЛОГІСТИК» виставило ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» рахунки-фактури, а саме: по контейнеру ZIMU1372526 № СФ-0000050 від 29.12.2017 на оплату разом з актом наданих послуг № ОУ-0000050 від 29.12.2017; по контейнеру АМFU8655271 - № СФ-0000005 від 23.01.2018 разом з актом наданих послуг №ОУ-0000005 від 23.01.2018; по контейнеру MEDU7074266 - № СФ-0000008 від 14.02.2018 разом з актом наданих послуг №ОУ-0000008 від 14.02.2018.

Позивач вказує, що 20.02.2018 ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» здійснило часткове перерахування грошових коштів за наданні позивачем послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико- Щучинка, контейнер ZIMU1372526 у сумі 10 000,00 грн., що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 та карткою по рахунку 361.

Однак, як зазначає позивач, остаточної оплати наданих ТОВ «РА ЛОГІСТИК» послуг з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка, контейнерів ZIMU1372526, АМFU8655271, MEDU7074266 та зберігання даних контейнерів, відповідно до Договору № 1509 від 01.09.2017 ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» на суму 110 746,43 грн. здійснено не було.

04.04.2019 позивачем було направлено відповідачу претензію №1 від 02.04.2019 з вимогою сплатити протягом 5 календарних днів основну суму заборгованості, яка становить 110 746 грн. 43 коп., однак позивач вказує, що станом на день подання позовної заяви жодної відповіді на його адресу не надходило та заборгованість не сплачена.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 110 746, 43 грн. за Договором №1509 від 01.09.2017, а також у зв`язку з простроченням виконання грошових зобов`язань 13 134,61 грн. інфляційних втрат, 4 282, 69 грн. 3% річних та 18 624,04 грн. пені.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

У статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Частинами 1-3 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що надані позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, докази, не підтверджують та не доводять існування між сторонами договірних відносин, в тому числі й з урахуванням положень ст. 207 Цивільного кодексу України.

Так, примірник Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 1509 від 01.09.2017, залучений до матеріалів справи, не містить підпису зі сторони відповідача та його укладення заперечується останнім.

Крім цього, відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Однак, матеріали справи не містять доказів направлення примірника Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 1509 від 01.09.2017 на адресу відповідача або передання його уповноваженому представнику відповідача для подальшого оформлення, що свідчить про недотримання позивачем порядку укладення договорів, передбаченого ст. 181 Господарського кодексу України.

Посилання позивача на те, що відповідач підтвердив погодження умов договору № 1509 від 01.09.2017 шляхом здійснення часткової оплати, відхиляється судом, оскільки здійснення часткової оплати не свідчить про те, що відповідач погодився зі всіма істотними умовами саме наданого позивачем примірника договору № 1509 від 01.09.2017.

Більше того, відповідно до ч. 1 ст. 930 Цивільного кодексу України, договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Здійснення часткової оплати не свідчить про укладення Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 1509 від 01.09.2017 у письмовій формі.

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами договору № 1509 на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.09.2017. Водночас, правовою підставою позову є саме неналежне виконання відповідачем Договору № 1509 на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.09.2017.

Більш того, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів прийняття та надання відповідачу послуг за договором № 1509 на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.09.2017, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що відповідач замовляв у позивача послуги, пов`язані з перевезенням вантажу за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико-Щучинка у період з грудня 2017 по лютий 2018. Позивачем не доведено суду, що відповідач повідомив позивачу найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача та іншу необхідну інформацію для надавання послуг. Доказів погодження між сторонами вартості послуг також позивачем не надано.

Отже, доказів погодження між сторонами умов надання транспортно-експедиторських послуг у період з грудня 2017 по лютий 2018 матеріали справи не містять.

Долучені позивачем до матеріалів Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000050 від 29.12.2017, № ОУ-0000005 від 23.01.2018, № ОУ-0000008 від 14.02.2018 не містять підписів зі сторони відповідача, а тому у суду відсутні правові підстави вважати, що зазначені в них послуги прийняті відповідачем.

Крім того, на підтвердження позовних вимог, позивачем долучені до матеріалів справи копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR).

Однак, як встановлено судом, та не заперечується позивачем, долучені до позовної заяви копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) в графі п. 24 «Груз получен» містять печатку ДП ФІРМА ЕКОТЕХНІКА - К», а не відповідача - ДП фірма "ЕКОТЕХНІКА-М" та підпис невідомої особи.

У позовній заяві та в судових засіданнях позивач зазначив, що в п. 24 міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) міститься технічна помилка.

Однак, суд відхиляє зазначене твердження позивача, з огляду на те, що проставлення печатки про отримання вантажу іншою юридичною особою, не може свідчити про технічну помилку, оскільки кожна юридична особа має власну печатку. ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - К» та ДП фірма "ЕКОТЕХНІКА-М" є різними юридичними особами, зареєстрованими за різними юридичними адресами, кожна з яких має власні печатки. Позивачем не надано пояснень, яким чином відповідач міг проставити печатку іншої юридичної особи.

Крім того, у судових засіданнях позивач не зміг пояснити, хто саме підписався за отримання вантажу та чи були в особи, яка підписала накладні, повноваження на отримання вантажу від імені відповідача.

З урахування викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено отримання вантажу відповідачем за міжнародними товарно-транспортними накладними (CMR), копії яких долучені до матеріалів позовної заяви.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами Договору транспортно-експедиторського обслуговування № 1509 від 01.09.2017, а надані позивачем копії актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та копії міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) відповідачем не погоджувались, не підписувались та не приймались, у суду відсутні належні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості на підставі вказаного правочину, актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) та міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR), які долучені до матеріалів позовної заяви.

Посилання позивача на те, що 20.02.2018 ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА - М» було здійснено часткове перерахування грошових коштів за наданні позивачем послуги з організації транспортно-експедиторського обслуговування за маршрутом ОМТП - м. Київ-Балико- Щучинка, контейнер ZIMU1372526 та зберігання даного контейнера відповідно до Договору № 1509 від 01.09.2017 р. на рахунок ТОВ «РА ЛОГІСТИК» у сумі 10 000, 00 грн., до уваги судом не приймаються, оскільки відповідач пояснив, що бухгалтер перерахував вказані кошти помилково, а відповідач буде звертатися до суду за поверненням помилково перерахованих коштів. Більше того, за відсутності належних, допустимих та достатніх доказів надання послуг, у суду відсутні підстави стверджувати про часткову оплату послуг.

Надані позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за вересень 2017 не приймаються судом до уваги при вирішенні спору, оскільки не стосуються спірного періоду у даній справі.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене та зважаючи на те, що позивачем не доведено факту існування між ним та ДП ФІРМА «ЕКОТЕХНІКА-М» договірних відносин, надання позивачем відповідачу послуг та отримання їх останнім, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо зазначення відповідачем у відзиві про пропуск позивачем строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Водночас, пунктом 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, положення закону про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб`єктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання.

Враховуючи те, що судом встановлено необґрунтованість позовних вимог, то позов не підлягає задоволенню саме з вказаних підстав, а тому заявлена відповідачем заява про застосування позовної давності розгляду не підлягає.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "РА ЛОГІСТИК" у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.08.2019.

Суддя С.О. Турчин