УХВАЛА

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/7678/19

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши матеріали зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет-Системи"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС"

про стягнення 626 989, 19 грн. у справі № 910/7978/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет-Системи"

про стягнення 1 036 623, 67 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет-Системи" (далі - відповідач) про стягнення 1 036 623, 67 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що між ним та відповідачем було укладено Договір № 31/01-18 на поставку товару і виконання робіт від 31.01.2018, проте відповідач всупереч умов Договору поставив товар з порушенням встановлених строків, внаслідок чого виникли підстави для нарахування пені. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2019 у справі № 910/7678/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

24.06.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2019 відкрито провадження у справі № 910/7678/19, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 30.07.2019 року.

23.07.2019 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано зустрічну позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" заборгованості за Договором № 31/01-18 на поставку товару і виконання робіт від 31.01.2018 року в розмірі 531 890, 17 грн. та пеню в сумі 95 099, 02 грн.

Судом встановлено, що вищевказана зустрічна позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2019 залишена без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Частиною 4 статті 180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Суд зазначає, що судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, сплату судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14.05.1981, практика Європейського суду з прав людини щодо застосування цієї Конвенції не визнають саму по собі необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції, який гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, практику Європейського суду з прав людини (як наведену вище, так і рішення від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 2 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, під час звернення до суду з даним зустрічним позовом заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 9 404, 84 грн.

Однак, заявником до зустрічної позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі господарського суду міста Києва від 29.07.2019 Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Системи» було встановлено строк усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху, а також встановлено спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 9 404, 84 грн.

Копія означеної ухвали була отримана представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Системи» 30.07.2019 року.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (частина 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що 04.08.2019 року є вихідним днем, заявник повинен був усунути недоліки зустрічної позовної заяви у строк до 05.08.2019 року включно.

Суд вважає, що у заявника було достатньо часу на виконання вимог ухвали суду від 29.07.2019 про залишення зустрічної позовної заяви без руху, однак останній їх не виконав.

Згідно з частиною 5 статті 180 Господарського процесуального кодексу України до зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частин 6, 7 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на те, що заявником не усунуто недоліків зустрічної позовної заяви у визначений судом строк, суд, керуючись частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про необхідність повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Системи» зустрічної позовної заяви з додатками.

Керуючись статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет-Системи» вважати неподаною та повернути заявникові.

2. Звернути увагу заявника, що згідно з положеннями частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (12.08.2019) та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення її повного тексту шляхом подання у відповідності до пункту 17.5 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Додаток на адресу позивача: зустрічна позовна заява з доданими до неї документами на 33 арк.

Суддя В.С. Ломака