РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2019Справа № 910/5559/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М.., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С.-Будінвест" вул.Індустріальна 14а, м. Умань, Уманський район, Черкаська область, 20301

до 1. Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м.Київ Пробачай Андрія Віталійовича вул.Харківське шосе 4, м.Київ, 02160

2. Міністерства юстиції України 01001, м. Київ, вул. А. Городецького, 13

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Кондитер" (65013, Одеська область, місто Одеса, МИКОЛАЇВСЬКА ДОРОГА, будинок 128)

про скасування рішень державного реєстратора та зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Хававка Е.М. - представник, довіреність б/н б/д.

від відповідача 1: не з'явився.

від відповідача 2: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "В.В.С.-Будінвест" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м.Київ Пробачай Андрія Віталійовича та Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування заборон вчинення реєстраційних дій, внесених 11.06.2018 року державним реєстратором КП "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачаєм А.В. за заявами №№ 28644664, 28644925 стосовно належних позивачеві земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0052 та виробничого будинку, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Цимлянська, 2а, а також зобов'язання Міністерство юстиції України виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні внесені державним реєстратором 11.06.2018 року записи щодо заборони вчинення реєстраційних дій щодо вказаного майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на той факт, що державний реєстратор при проведенні реєстраційних дій щодо внесення до державного реєстру прав записів про право власності на виробничу будівлю та земельну ділянку за ТОВ "Лідер Кондитер" та заборон на вчинення будь - яких реєстраційних дій на підставі неіснуючої ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про заборону вчинення реєстраційних дій від 04.06.2018 року у справі № 360/1518/18-ц щодо належних позивачеві об'єктів діяв за відсутності відповідних повноважень на здійснення реєстраційних дій та достатніх правових підстав, чим порушив право власності позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5559/19, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 30.05.2019 року.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 року та 26.06.2019 року підготовче засідання відкладалось на 26.06.2019 року та 10.07.2019 року відповідно.

Окрім цього, ухвалою суду від 30.05.2019 року згідно ст. 81 ГПК України за клопотанням позивача витребувано у Виконавчого комітету Вінницької міської ради (21100, м.Вінниця, вул. Соборна, 59) належним чином засвідчені копії реєстраційних справ №101 - земельна ділянка кадастровий номер :01:020:0052, площею 0,155 га, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Цимлянська, 2а, та № 101 - виробничий будинок загальною площею 1429,3 кв.м, опис «А» будівля офісно - складських приміщень з прибудовами; «Б» контрольно - пропускний пункт, «ТП» трансформаторна підстанція, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Цимлянська, 2а, а також залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Лідер Кондитер» (65013, Одеська область, місто Одеса, МИКОЛАЇВСЬКА ДОРОГА, будинок 128, ).

В судовому засіданні 10.07.2019 року, враховуючи те, що судом остаточно з'ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників справи, визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази, вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі № 910/5559/19 та початок розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 01.08.2019 року.

Судом повідомлено, що 23.05.2019 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна та земельної ділянки. Клопотання судом задоволено, документи до матеріалів справи долучені.

До початку судового засідання 26.06.2019 року через канцелярію суду 12.06.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2019 року представником позивача подано клопотання б/н від 10.06.2019 року про долучення до матеріалів справи доказів відправлення позовної заяви з додатками на адресу третьої особи.

Окрім цього 24.06.2019 року через канцелярію суду від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2019 року надійшов супровідний лист № 04-00-011-30421 від 18.06.2019 року щодо надання копій реєстраційних справ № 101 та № 101. Документи судом долучені до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання 10.07.2019 року на виконання вимог ухвали суду від 26.06.2019 року через канцелярію суду 09.07.2019 року представником позивача подані письмові пояснення б/н від 05.07.2019 року щодо обраного позивачем матеріально-правового способу захисту цивільного права чи інтересу, зокрема, в частині зобов'язання Міністерство юстиції України виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені державним реєстратором 11.06.2018 року державним реєстратором КП "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачаєм А.В. за заявами №№ 28644664, 28644925 записи щодо заборони вчинення реєстраційних дій. Письмові пояснення судом долучені до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань, окрім наявних в матеріалах справи, а також відзивів на позовну заяву та письмових пояснень, від сторін на час проведення судового засідання 01.08.2019 року до суду не надходило.

В судові засідання 30.05.2019 року та 26.06.2019 року з'явились представники позивача та відповідача 2. Представники відповідача 1 та третьої особи у вказані засідання не з'явились.

В судові засідання 10.07.2019 року та 01.08.2019 року з'явився уповноважений представник позивача, представники відповідачів 1, 2 та третьої особи у вказані судові не з'явились.

Про дату, час і місце розгляду даної справи 01.08.2019 року відповідач 2 повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 169 та № 142

З метою повідомлення відповідача 1 та третьої особи про розгляд справи судом та про їх право подати відзив на позовну заяву та письмові пояснення, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду у справі № 910/5559/19 були направлені судом рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача 1, а саме: вул. Харківське шосе 4, м.Київ, 02160, та третьої особи: 65013, Одеська область, місто Одеса, МИКОЛАЇВСЬКА ДОРОГА, будинок 128.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Зокрема, станом на 10.07.2019 року докази отримання відповідачем 1 та третьої особою ухвали суду від 26.06.2019 року в матеріалах справи відсутні.

Доказів отримання відповідачем 1 та третьої особою ухвали суду від 10.07.2019 поштовим відділенням зв"язку на час розгляду справи не повернуто.

Зокрема, згідно наявного в матеріалах справи витягів з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження поштового відправлення № 150, № 234 станом на 18.07.2019 та 22.07.2019 поштові відправлення не вручені під час доставки з інших причин.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що про відкриття провадження у справі № 910/5559/19 відповідач 1 та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд зазначає, що з урахуванням строків, встановлених ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, а саме протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, які також визначені судом в ухвалі від 11.05.2019 року, відповідачі мали подати відзив на позовну заяву.

Окрім цього третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів мала право в строк, встановлений ст. 168 ГПК України та ухвалою суду від 30.05.2019 року, подати пояснення щодо позову.

При цьому судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачі 1, 2 не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою суду у справі № 910/5559/19 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Як свідчать матеріали справи, відповідачі 1, 2 та третя особа не скористались наданим їм процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 та ч. 4 ст. 168 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв та клопотань процесуального характеру від відповідачів 1, 2, а також третьої особи на час розгляду справи до суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За приписами ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевикладене, оскільки Державний реєстратор КП "Бюро державної реєстрації" м.Київ Пробачай Андрія Віталійовича, Міністерство юстиції України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер Кондитер" не скористались наданими їм процесуальними правами, зокрема, відповідачами не надано відзиву на позовну заяву, третьою особою будь-яких письмових пояснень та зазначеними учасниками справи інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, та не представники вказаних сторін не прибулим в судове засідання, суд, на підставі ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи виключно за наявними матеріалами за відсутності зазначених учасників справи.

В судовому засіданні 01.08.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 01.08.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши в судовому засіданні пояснення уповноваженого представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що Товариству з обмеженою відповідальністю «В.В.С.-БУДІНВЕСТ» належить на праві приватної власності:

- земельна ділянка кадастровий номер :01:020:0052, площею 0,155 га, по вул. Цимлянська, 2а, м. Вінниця (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101) (далі-земельна ділянка);

- виробничий будинок, загальною площею (кв. м) 1429,3, за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вулиця Цимлянська, будинок 2а Опис: «А» будівля офісно-складських приміщень з прибудовами; «Б» контрольно - пропускний пункт; «ТП» трансформаторна підстанція (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101) (далі - виробничий будинок).

Відповідно до п. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрацію речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі.

Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується, зокрема, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №417521 від 30.11.2007 року, видавник: Вінницький міський відділ Центру Державного земельного кадастру, копія якого наявна в матеріалах справи, та згідно якого позивач на підставі договору купівлі - продажу від 23.11.2007 року № 3716 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1550 га по вул. Цимлянська, 2а, м. Вінниця. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів про право власності на землю за № 57.

Станом на час розгляду справи в суді Державний акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №417521 від 30.11.2007 року є чинним.

Окрім цього в матеріалах справи наявна копія витягу №НВ-018 від 24.05.2018 року з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер: :01:020:0052, згідно якого право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ТОВ «В.В.С.-БУДІНВЕСТ» на підставі Державного акту від 30.11.2007 року № ЯД 417521.

На підставі вказаного акту 24.05.2018 року державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бурлак В.В. внесено запис № 26356834 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право приватної власності ТОВ «В.В.С.-БУДІНВЕСТ» на об'єкт нерухомого майна - вказану земельну ділянку. Підставою внесення запису до реєстру речових прав зазначено рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41322277 від 04.06.2018.

В свою чергу право власності позивача на виробничий будинок підтверджується декларацією Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області, серія та номер: ВН8, виданої 12.10.2011 року про готовність об'єкта до експлуатації, а саме офісно - складських приміщень по вул. Цимлянська, 2а, м. Вінниця, технічним паспортом на виробничий будинок за вказаним адресом, серія та номер: 83704, виданим 12.11.2010 року Комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації».

На підставі зазначених документів 24.05.2018 року державним реєстратором Виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області Бадюк Оленою Вячеславівною внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 26435121 про право приватної власності ТОВ «В.В.С.- БУДІНВЕСТ» на об'єкт нерухомого майна - вказаний виробничий будинок. Підставою внесення запису до реєстру речових прав зазначено рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41407031 від 04.06.2018 року.

Для реєстрації права власності на Виробничий будинок державному реєстратору було подано технічний паспорт Виробничого будинку № 83704, виданий КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 12.11.2010 року, декларація про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер: ВН8 видана Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Вінницькій області 12.10.2011 року.

Станом на час розгляду справи в суді зазначені правовстановлюючі документи на нерухоме майно є чинними.

Позивачем надано до матеріалів справи витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.05.2018 р., індексний номер витягу: 125543213 щодо земельної ділянки та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2018 року, індексний номер витягу: 126153585 щодо виробничого будинку, а також інформаційні довідки №№ 167127649, 167130073 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки та виробничого будинку.

Як встановлено судом та зазначено позивачем в поданій суду позовній заяві, 18 липня 2018 року при ознайомленні з інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, позивачем було виявлено, що 11.06.2018 року о 15 год. 21 хв. державним реєстратором Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» в м. Києві Пробачаєм Андрієм Віталійовичем внесено до Державного реєстру запис № 26561779 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНДИТЕР», , права приватної власності на земельну ділянку: реєстраційний номер 101; кадастровий номер :01:020:0052; площею 0,155 га; дата державної реєстрації земельної ділянки: 30.11.2007 року; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Вінницька регіональна філія ДП «Центр ДЗК»; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; адреса: Вінницька обл., м. Вінниця, вулиця Цимлянська, 2а.

Згідно наявної в реєстрі інформації, підставою виникнення права власності є рішення про державну реєстрацію № 41544260 від 11.06.2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» Пробачаєм А.В.

Також згідно інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, 11 червня 2018 року, о 15 год. 36 хв., державним реєстратором Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» Пробачаєм Андрієм Віталійовичем внесено до Державного реєстру запис № 26562180 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІДЕР КОНДИТЕР», , права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - вказаний виробничий будинок, загальною площею (кв.м) 1429,3, Опис: «А» будівля офісно-складських приміщень з прибудовами; «Б» контрольно-пропускний пункт; «ТП» трансформаторна підстанція, за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вулиця Цимлянська, будинок 2а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101.

Згідно наявної в реєстрі інформації, підставою виникнення права власності є рішення про державну реєстрацію № 41544747 від 11.06.2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» Пробачаєм А.В.

Таким чином, як встановлено судом та підтверджено представником позивача, відповідачем 1 внесено записи щодо вищезазначених виробничого приміщення та земельної ділянки та власником об'єктів нерухомості зазначено третю особу - ТОВ «Лідер Кондитер» (), власником якого є позивач.

Зокрема, наявність у позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку та права власності на нерухоме майно, що знаходиться на ній, свідчить про підставність тверджень позивача щодо перебування у приватній власності ТОВ «В.В.С.- БУДІНВЕСТ» вищезазначених об'єктів нерухомості, а саме земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0052 та виробничого будинку, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Цимлянська, 2а.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

На підставі ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 31.08.2018 року ТОВ «В.В.С.-БУДІНВЕСТ» звернулося зі скаргою до Міністерства юстиції України на протиправні дії державного реєстратора Пробачая А.В. щодо внесення ним запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку та виробничий будинок за ТОВ «ЛІДЕР КОНДИТЕР», за результатами розгляду якої Міністерством юстиції України 12.09.2018 року видано наказ №2930/5, відповідно до якого скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.06.2018 №№ 41544260, 41544747, прийняті державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» Пробачаєм Андрієм Віталійовичем, анульовано доступ державному реєстратору комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» м. Київ Пробачаю А.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виконання наказу покладено на Департамент державної реєстрації та нотаріату.

У відповідності до повідомлення Міністерства юстиції України від 17.09.2018 року №5/24724-33-18/1912 при виконанні Наказу №2930/5 від 12.09.2018 року встановлено наявність у Державному реєстрі прав заборони вчинення реєстраційних дій, що унеможливлює виконання Департаментом державної реєстрації та нотаріату наказу від 12.09.2018 року та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.06.2018 року №№ 41544260, 41544747 щодо земельної ділянки і виробничого будинку.

Так, як свідчать матеріали справи, 11.06.2018 року державним реєстратором КП «Бюро державної реєстрації» м. Київ Пробачаєм Андрієм Віталійовичем за заявами №№ 28644664, 28644925 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заборону будь-яким особам, особисто або/та через своїх представників складати, підписувати та подавати будь-яким державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України, здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, відносно земельної ділянки: кадастровий номер :01:020:0052 та виробничого будинку, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 101, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вулиця Цимлянська, будинок 2а.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для внесення вказаної заборони до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стала ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 360/1518/18-н від 04.06.2018 року.

Зазначене також підтверджується листом Міністерства юстиції України №47486/36850-33-18/19.2.2 від 27.11.2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

У зв'язку з отриманою інформацією позивач звернувся із запитом № 7/18ц від 29.10.2018 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про надання копії вказаної ухвали суду від 04.06.2018 року у справі №360/1518/18-ц.

Листом від 05.11.2018 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області повідомив позивача про неможливість надання копії ухвали про заборону вчинення реєстраційних дій у справі № 360/1518/18-н через її відсутність, оскільки при перевірці даних автоматизованої системи документообігу суду за період з 01.01.2018 року по 30.10.2018 року, справа №360/1518/18-ц у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області не перебувала, як і не розглядались справи, сторонами в яких виступали би ТОВ «В.В.С.-Будінвест» та ТОВ «Лідер Кондитер». Копія зазначеного листа наявна в матеріалах справи.

За результатами пошуку у Єдиному державному реєстрі судових рішень було встановлено, що судове рішення (ухвала) або справа з реєстраційним номером № 360/1518/18-ц також відсутні.

Враховуючи отриману інформацію 20.11.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «В.В.С.-БУДІНВЕСТ» звернулось зі скаргою до Головного територіального управління юстиції у місті Києві на дії державного реєстратора Пробачая А.В. щодо внесення до Державного реєстру прав заборони здійснення реєстраційних дій на підставі неіснуючої ухвали суду.

Проте, в задоволенні скарги Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві позивачу наказом № 10/кс від 30.01.2019 року було відмовлено, про що листом № 93/4-19 від 30.01.2019 року повідомлено останнього, у зв'язку з тим, що скасування заборони вчинення реєстраційних дій можливе лише при надходженні до суб'єкта реєстрації прав відповідного рішення суду, що набрало законної сили або за заявою власника.

Таким чином, підставою для звернення позивача з даним позовом став факт порушення державним реєстратором КП «Бюро Державної реєстрації» Пробачай А.В. прав та інтересів ТОВ «В.В.С.- БУДІНВЕСТ» як власника майна - земельної ділянки та виробничого будинку, шляхом внесення запису про заборону на вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та ї обтяжень на підставі неіснуючої ухвали суду щодо вказаних об'єктів за відсутності правомірних підстав для вчинення відповідних дій.

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства, зокрема, є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, покладено саме на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Суд зазначає, що відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV із змінами та доповненнями, який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно їх та обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (далі - Порядок).

Згідно статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав па нерухоме майно; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Тобто, державна реєстрація це не підстава набуття права власності, а засвідчення державою вже набутого особою права власності, і ототожнювати факт набуття права власності з фактом його державної реєстрації не видасться за можливе.

Частина 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2)на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації (ч. 3 статті 3 вказаного Закону).

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону (ч. 4 статті 3 вказаного Закону).

Як визначено ч. 1 ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством; про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об'єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву.

Проте, доказів наявності повідомлення ТОВ «В.В.С.- БУДІНВЕСТ» як власника зазначеного нерухомого майна про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державним реєстратором сторонами суду не надано.

За приписами п. 2 ч. 1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суб'єктом державної реєстрації прав є акредитовані об'єкти.

Наразі, відповідно до списку акредитованих суб'єктів державної реєстрації Державного департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України, оприлюдненого на офіційному сайті міністерства юстиції України, акредитацію Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» м. Київ скасовано 08.06.2018 року.

Тобто на дату вчинення оскаржуваних дій державні реєстратори Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації», м. Київ, в тому числі відповідач 1 - Пробачай А.В., не мали права проводити будь-які реєстраційні дії у зв'язку з відсутністю необхідної акредитації.

Окрім цього суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов'язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації; під час проведення реєстраційних дій обов'язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень тощо.

Згідно ст. 17 вказаного Закону реєстраційна справа формується у паперовій та електронній формі після відкриття розділу на об'єкт нерухомого майна у Державному реєстрі прав та внесення до нього відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав та зберігається протягом всього часу існування об'єкта. Реєстраційній справі присвоюється реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна.

Реєстраційна справа включає документи у паперовій та електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

При цьому за приписами ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав).

З оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті, поданих для проведення реєстраційних дій, виготовляються електронні копії шляхом сканування, що долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав (ч. 5 ст. 20 вказаного Закону).

Натомість, як встановлено судом за матеріалами справи, в Державному реєстрі прав відсутня копія ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про заборону вчинення реєстраційних дій від 04.06.2018 року у справі №360/1518/18-ц.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно п.4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

З урахуванням вказаних приписів законодавства суд наголошує на відсутності зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень та базі даних автоматизованої системи документообігу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, зокрема: подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Отже, за висновками суду, під час вчинення реєстраційних дій державним реєстратором Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачаєм Андрієм Віталійовичем порушено вимоги ст. ст. 3, 10, 20, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки подані документи, а саме ухвала Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про заборону вчинення реєстраційних дій від 04.06.2018 року у справі №360/1518/18-ц не давала права реєстрації обтяження.

Окрім того, в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором не використано відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.

При цьому враховуючи приписи ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачаєм Андрієм Віталійовичем не повинно було здійснюватись внесення до Державного реєстру заборони на вчинення будь - яких реєстраційних дій щодо вказаного майна позивача.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Отже ст.26 вказаного Закону передбачено, що на підставі рішення суду можуть бути скасовані рішення про державну реєстрацію прав та записи про проведену державну реєстрацію прав, чого вимагає позивач для відновлення своїх прав в судовому порядку, оскаржуючи ці рішення та записи як власник нерухомого майна - земельної ділянки та виробничого будинку.

Враховуючи доведеність обставин порушення прав позивача діями державного реєстратора Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачая Андрія Віталійовича шляхом безпідставного внесення до державного реєстру заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо об'єктів нерухомості, належних позивачу на праві власності, за висновками суду позовні вимоги ТОВ «В.В.С.- БУДІНВЕСТ» в частині визнання протиправною та скасування внесеної 11.06.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачаєм Андрієм Віталійовичем за заявами №№ 28644664, 28644925 заборони вчинення реєстраційних дій на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2018 року у справі № 360/1518/18-ц є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд зазначає, що ТОВ «В.В.С.- БУДІНВЕСТ» було заявлено позовну вимогу про зобов'язання Міністерство юстиції України виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи, внесені 11.06.2018 державним реєстратором Пробачаєм Андрієм Віталійовичем Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації», м. Київ про реєстрацію заяв №№ 28644664, 28644925 щодо заборони вчинення реєстраційних дій на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року у справі №360/1518/18-ц щодо земельної ділянки, кадастровий номер :01:020:0052, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, площею 0,155 га, та виробничого будинку, загальною площею (кв. м) 1429,3, Опис: «А» будівля офісно-складських приміщень з прибудовами; «Б» контрольно-пропускний пункт; «ТП» трансформаторна підстанція, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вулиця Цимлянська, будинок 2а.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 26.11.2015 року № 834-VIII "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, припиняють надання послуг у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць за рішенням Кабінету Міністрів України, прийнятим у разі забезпечення виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями умов, необхідних для реалізації повноважень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, але не пізніше 30.04.2016 року.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України: 1) забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав; 2) здійснює нормативно-правове регулювання у сфері державної реєстрації прав; 3) забезпечує створення та функціонування Державного реєстру прав, є його держателем; 4) організовує роботу, пов'язану із забезпеченням діяльності з державної реєстрації прав; 5) здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 6) забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб'єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; 7) розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб'єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов'язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; 8) складає протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення: 9) організовує роботу з підготовки та підвищення кваліфікації державних реєстраторів; 9-1) надає узагальнені роз'яснення щодо застосування законодавства з питань державної реєстрації прав; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Суд звертає увагу на те, що Міністерство юстиції України як суб'єкт владних повноважень є лише держателем Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записи про обтяження та іпотеку, який, в свою чергу, делегує свої повноваження з ведення реєстру суб'єктам делегованих владних повноважень.

За приписами ч.ч. 1 ,2 ст. 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Особливість проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів полягає лише у специфічності правовстановлюючого документа - рішення суду.

Необхідно зауважити, що на підставі норм частини третьої статті 31- 1 вказаного Закону державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

До того ж, частиною другою Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності» від 06.10.2016 року № 1666-VIII встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Державний реєстратор прав на нерухоме майно з метою встановлення набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі поданого рішення суду обов'язково використовує відомості Єдиного державного реєстру судових рішень за допомогою офіційного веб-порталу судової влади України щодо наявності такого рішення у відповідному реєстрі в електронній формі, відповідності його за документарною інформацією та реквізитами.

У разі відсутності рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень державний реєстратор прав на нерухоме майно запитує копію такого рішення суду, засвідчену в установленому порядку, від відповідного суду.

Направлення запиту до суду про отримання копії рішення суду є підставою для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, зважаючи на приписи ч. 3 ст. 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", позивач повинен звернутися з відповідною заявою до державного реєстратора, що перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна щодо вилучення (скасування) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек вчинених за заявами №№ 28644664, 28644925 записів щодо заборони вчинення реєстраційних дій на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року у справі № 360/1518/18-ц стосовно земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0052, та Виробничого будинку, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Цимлянська, будинок 2а.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість вимоги позивача в частині зобов'язання Міністерства юстиції України вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи, внесені 11.06.2018 державним реєстратором Пробачаєм Андрієм Віталійовичем Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» м. Київ про реєстрацію заяв №№ 28644664. 28644925 щодо заборони вчинення реєстраційних дій та, відповідно, відмову в задоволенні позовних вимог позивача в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. рішення від 21 січня 1999 року в справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22 лютого 2007 року в справі "Красуля проти Росії", від 5 травня 2011 року в справі "Ільяді проти Росії", від 28 жовтня 2010 року в справі "Трофимчук проти України", від 9 грудня 1994 року в справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 1 липня 2003 року в справі "Суомінен проти Фінляндії", від 7 червня 2008 року в справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

З огляду на вищевикладене, виходячи з того, що позов частково доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачами не спростований, суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача 1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати внесену 11.06.2018 року державним реєстратором Комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м. Київ Пробачаєм Андрієм Віталійовичем за заявами №№ 28644664, 28644925 заборону вчинення реєстраційних дій на підставі ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про заборону вчинення реєстраційних дій від 04.06.2018 року у справі № 360/1518/18-ц, стосовно земельної ділянки кадастровий номер :01:020:0052 та виробничого будинку, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Цимлянська, 2а,

3. Стягнути з Державного реєстратора комунального підприємства "Бюро державної реєстрації" м.Київ Пробачай Андрія Віталійовича (вул.Харківське шосе 4, м. Київ,02160; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "В.В.С.-Будінвест" вул.Індустріальна 14а, м. Умань, Уманський район, Черкаська область, 20301 ) 1921,00 грн. (одну тисячу дев'ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.08.2019 року.

Суддя А.М.Селівон