СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2019 р. Справа № 922/803/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 на підставі ордеру серії ХВ №1109 від 08.01.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1070 від 14.10.2011,

відповідача - Ремінний В.І. на підставі довіреності від 04.06.2019 №32-20-0.14-49/62-19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "Явірське" (вх.№2027 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2019, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Присяжнюк О.О., час проголошення рішення - 15:30год., дата складання повного тексту рішення - 06.06.2019, у справі №922/803/19

за позовом Приватного підприємства "Явірське", с. Явірське, Балаклійський район, Харківська обл.,

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків,

про визнання укладеними угод

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "Явірське" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій просить суд:

1. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03244 від 17.12.2012.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03245 від 17.12.2012.

3. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03246 від 17.12.2012.

4. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03247 від 17.12.2012.

5. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03248 від 17.12.2012.

6. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03249 від 17.12.2012.

7. Визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого за №03250 від 17.12.2012.

Позовна заява обґрунтована порушенням відповідачем переважного права позивача на поновлення договорів оренди від 17.12.2012.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.06.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що позивачем не доведено того, що відповідач порушив право орендаря на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а отже, і на укладення додаткових угод до договорів.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивач виконав у повній мірі вимоги частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а саме, протягом дії договорів належно виконував свої зобов`язання, звернувся із заявами до відповідача про поновлення договорів оренди землі та надав повний пакет необхідних документів; відповідач не зазначив недоліків проектів додаткових угод або інших наданих позивачем документів, а також не запропонував своєї редакції істотних умов договорів оренди землі.

Як вказує апелянт, матеріали справи містять проекти додаткових угод, які позивачем були додані до заяв про поновлення договорів оренди землі та які є належними та допустимими доказами у даній справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Явірське" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2019 у справі №922/803/19; встановлено відповідачу строк до 29.07.2019 для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; призначено справу до розгляду на 08.08.2019 о 12:15год.

29.07.2019 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу (вх.№7081), вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції; як зазначає відповідач, на стадії підготовчого засідання у цій справі позивачем позовні вимоги не змінювались та відповідної заяви про зміну предмету позову по початку розгляду справи по суті подано не було.

Відповідач також зазначає, що договори оренди були укладені на 5 років та 12 днів, а орендар звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області із заявою стосовно поновлення договорів на новий строк - 10 років, тобто, змінив істотні умови договору, однак, орендар не надав згоди на нові істотні умови договору; орендодавцем було відмовлено у поновленні договорів оренди землі і у місячний строк ще до закінчення строку дії договорів надано письмову відповідь про це. Відповідач посилається на можливість реалізації права користування земельними ділянками на земельних торгах та з метою наповнення місцевого бюджету, при цьому, вважає, що позивач не позбавлений на загальних підставах набувати право на земельні ділянки у відповідності до вимог земельного законодавства. За таких обставин, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 05.06.2019 - без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 08.08.2019 представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду від 05.06.2019 - без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи висловили свої доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, і у відзиві на апеляційну скаргу заперечення щодо неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, на підставі розпорядження голови Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 29.12.2007 №813 в оренду ПП Явірське для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було передано земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, про що між Балаклійською районною державною адміністрацією Харківської області та ПП "Явірське" були укладені договори оренди землі від 17.12.2012, зареєстровані за номерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 .

Згідно з розділом "Строк дії договору", вказані договори укладено до 29.12.2017. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" внесено зміни до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України та з 01.01.2013 центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи уповноважений передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Головне управління Держгеокадастру у Харківській області є органом, уповноваженим відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України (в діючій редакції) та Положення про Головне управління передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб в межах Харківської області.

Позивачем з метою реалізації свого переважного права до закінчення строку дії договорів 26.09.2017 були подані до Головного управління Держгеокадастру Харківській області заяви про поновлення договорів оренди землі.

До заяв позивачем були додані копії договорів оренди земельних ділянок від 17.12.2012, копії додаткових угод про внесення змін до договорів оренди землі, витяги із Державного земельного кадастру про земельні ділянки, інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії витягів з ЄДРПОУ, копії довідок ДФС про відсутність заборгованостей зі сплати податків, витяги із технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельних ділянок, проекти додаткових угод про внесення змін до договорів оренди землі.

У відповідності до проектів надісланих позивачем додаткових угод до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Приватне підприємство "Явірське" запропонувало встановити новий строк дії договорів - до 29.12.2027 року, тобто на 10 років, чим фактично змінило істотні умови договору.

Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області на адресу позивача було надіслано лист-повідомлення від 24.10.2017 за №19-20-14-15104/19-17 про відмову у поновленні договорів оренди землі разом із повідомленням про необхідність повернути Головному управлінню земельні ділянки після закінчення строку дії договорів до земель запасу державної власності.

Підставою для відмови відповідач вказав наявність у нього можливості реалізації права користування земельними ділянками загальною площею 303, 5841га, які розташовані за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Балаклійського району Харківської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на земельних торгах з метою наповнення місцевих бюджетів.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідач протягом місяця ще до закінчення строку дії договорів повідомив орендаря про наявність у нього заперечень на поновлення договорів оренди.

Звертаючись до суду з позовом позивач вказує на те, що відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем переважного права на поновлення договорів відповідно до вимог частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а, отже і права на укладення відповідних додаткових угод до договорів.

Місцевим господарським судом також встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази того, що додані до позовної заяви проекти додаткових угод про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок, які Приватне підприємство "Явірське" просить визнати укладеними, направлялись до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області; крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 є керівником ПП "Явірське" з 01.08.2018, тому додані позивачем до позову проекти додаткових угод до договору оренди землі за підписом ОСОБА_2 не могли бути надані до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у вересні 2017 року.

Разом із заявами, які додані відповідачем до матеріалів справи та надійшли до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 26.09.2017, ПП "Явірське" надавалися проекти додаткових угод, де у графі "Орендар" зазначено - Приватне підприємство "Явірське", що розташоване за адресою: вул. Центральна, буд. 71, с. Явірське, Балаклійського району Харківської області в особі директора ОСОБА_3 . Також у тексті проектів додаткових угод було зазначено лише один пункт, щодо якого змінюються істотні умови договорів - строк дії до 29.12.2027 (тобто, запропоновано новий строк - 10 років; договорами оренди було встановлено строк 5 років і 12 днів).

Апеляційним господарським судом встановлено, що відповідач не спростовує отримання 26.09.2017, тобто, за 90 днів до закінчення строку дії договорів, від позивача заяв про поновлення на новий строк зазначених вище договорів оренди земельних ділянок, про що самим відповідачем надані для долучення до матеріалів справи копії отриманих ним заяв.

Також відповідачем надано проекти додаткових угод про внесення змін до договорів оренди від 17.12.2012 року, посилаючись на те, що саме ці проекти додаткових угод були додані до заяв про поновлення договорів оренди на новий строк (т.1 а.с.166-172).

Проекти додаткових угод не містять підписи жодної із сторін.

Зі змісту проектів вбачається, що позивач у додаткових угодах просив абзац перший розділу "Строк дії договору" викласти в такій редакції: "Договір укладено до 29.12.2027 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію".

Однак, позивач підтверджує, що саме такі проекти додаткових угоди, які надані відповідачем до відзиву на позовну заяву для долучення до матеріалів справи, були додані до заяв про поновлення договорів оренди і надіслані позивачем до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 08.08.2019 представник позивача наголосив, що з іншими проектами додаткових угод до договорів оренди, що є предметом розгляду даної справи, позивач до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не звертався і мав намір поновити договори оренди саме на зазначений у цих проектах додаткових угод строк - до 29.12.2027 року.

А додані до позовної заяви проекти додаткових угод були долучені помилково з огляду на зміну керівництва; у позовній заяві у прохальній частині позивачем не було конкретизовано, на яких саме умовах він просив поновити договори оренди, а лише просив визнати укладеними додаткові угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки без зазначення редакції.

У подальшому, як зазначає позивач, з метою недопущення непорозумінь щодо змісту позовних вимог, ним до суду першої інстанції були подані додаткові пояснення, в яких позовні вимоги фактично змінені не були, а лише було зазначено редакції додаткових угод до договорів оренди, які позивач просить визнати укладеними і які є ідентичними тим проектам додаткових угод до договорів оренди, які були надані відповідачем.

Позивач не спростовує, що додані ним до позовної заяви проекти додаткових угод до договорів оренди, в яких зазначено інший строк дії договору на сім років до 29.12.2025 і запропоновано новий розмір орендної плати, не надсилались до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи, що обидві сторони посилаються на те, що позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з проектами додаткових угод до договорів оренди у наданій відповідачем редакції, тобто, у редакції, де позивач просив поновити договори оренди на інший строк - до 25.12.2027 року, і позивач підтверджує, що з іншими проектами він не звертався, суд апеляційної інстанції виходить із обставин звернення позивачем 26.09.2017 року до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з проектами додаткових угод до договорів оренди у редакції, де позивач просив поновити договори оренди на новий строк - до 25.12.2027.

Матеріали справи доказів погодження відповідачем зміни істотної умови договорів (строк 10 роківу) не містять, натомість, відповідач наголошує, що не надав згоду на зміну істотної умови договорів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин 1 - 5 статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами 8 та 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини 1 статті 777 Цивільного кодексу України, якою законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти:

- орендар належно виконує свої обов`язки за договором;

- орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Однак, у спірних правовідносинах апелянт в апеляційній скарзі наполягає, що його правова позиція стосується виключно факту порушення відповідачем переважного права позивача на поновлення договорів оренди, яке було реалізовано позивачем шляхом надсилання ним заяв про намір скористатись своїм переважним правом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, якщо орендар маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договору оренди на новий строк, ініціював перед орендодавцем питання про таке поновлення, скориставшись правовим механізмом частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", то частина 6 цієї статті не може бути застосована до таких правовідносин, оскільки, по-перше, не передбачає звернення орендаря до орендодавця, і переговори сторін щодо зміни (за необхідності) істотних умов не проводяться.

Тобто, у спірних правовідносинах підлягають застосуванню саме частини 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

І апелянт в апеляційній скарзі на цьому наголошує.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 15 Цивільного кодексу України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем не лише при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, а і за відсутності протягом місяця заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №594/376/17-ц, Верховним Судом, зокрема у постанові від 18.04.2019 у справі №625/166/18.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

Із матеріалів даної справи вбачається, що позивач маючи на меті реалізацію свого переважного права на поновлення договорів оренди на новий строк за 90 днів до закінчення строку їх дії договорів направив відповідачу повідомлення про намір продовжити дію договорів оренди; до заяв позивачем були додані проекти додаткових угод, в яких запропонував змінити істотну умову договорів оренди шляхом укладення договорів на новий строк - 10 років. Однак, відповідач-орендодавець своїм листом ще до закінчення дії договорів оренди, у місячний строк, повідомив позивача про не бажання продовжувати строк договору оренди землі на новий строк та просив звільнити земельні ділянки після закінчення строку дії договорів оренди.

Отже, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору з орендарем протягом місяця дають підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, у даному випадку не порушено, оскільки ще до закінчення строку дії договорів оренди позивач отримав від відповідача відмову про поновлення їх дії.

Крім того, позивач запропонував змінити істотну умову договорів оренди, а саме, строк дії договорів, що обов`язково потребує згоди сторін (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Проте, між сторонами такої згоди досягнуто не було; зазначеного апелянт не спростовує, як і не спростовує, що він звернувся до відповідача з проектами додаткових угод до договорів оренди землі зі зміненою істотною умовою договорів оренди - строк дії договорів (10 років), у той час, як договори оренди землі були укладені на строк 5 років 12 днів.

Частиною 3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" чітко встановлено, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено того, що відповідач порушив право орендаря на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі"; матеріали справи свідчать, що позивач втратив своє переважне право на укладення договорів оренди земельних ділянок, оскільки ще до закінчення строку дії договорів оренди у місячний строк отримав від відповідача відмову про поновлення їх дії, що позивачем не спростовано. Позивач звернувся до відповідача зі зміненими істотними умовами договорів оренди, однак, згода орендодавця на зміну істотних умов договорів відсутня, у той час, як зміна істотних умов договору, а саме, строк дії договорів, потребує згоди обох сторін.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 05.06.2019 у справі №922/803/19 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Явірське" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 05.06.2019 у справі №922/803/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.08.2019.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна