ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2019 Справа № 905/1030/19 Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю м`ясокомбінат «Лкм Трейдинг»

до відповідача Акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення заборгованості у розмірі 26117,13 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору.

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю м`ясокомбінат «Лкм Трейдинг» до акціонерного товариства «Київенерго» про стягнення заборгованості у розмірі 26117, 13 грн.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем не виконано грошових зобов`язань за договором поставки № 93/ДМТЗ-18 від 05.01.2018. На виконання умов договору позивач здійснив поставку відповідачу товару, а відповідач отримавши його не здійснив розрахунок з позивачем у повному обсязі. Неоплаченим залишається товар, що поставлений на виконання договору № 93/ДМТЗ-18 від 05.01.2018 за видатковими накладними: № 18031202 від 12.03.2018; №18031906 від 16.03.2018; №18032003 від 20.03.2018; №18032206 від 22.03.2018; №18041305 від 13.04.2018.

Позивачем була направлена відповідачу претензія № 170718/1-5 з вимогою про перерахування боргу в сумі 26117,13 грн. Відповідач у листі № 63/4-4036 від 26.07.2018 визнав свою заборгованість перед позивачем, проте наразі кошти не сплатив.

Заперечення учасників процесу.

Згідно з позовною заявою та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Акціонерного товариства «Київенерго» значиться: вул. Енергетиків, 34, Курахове, Мар`їнський район, Донецька область, 85612 .

Ухвала господарського суду Донецької області від 12.06.2019 про відкриття провадження у справі №905/1030/19 надіслана 13.06.2019 на адресу відповідача зазначену у позовній заяві та яка відповідає місцезнаходженню відповідача відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Поштове відправлення №052, в якому надсилалась ухвала суду від 12.06.2019 №905/1030/19 отримане відповідачем за вказаною адресою 18.06.2019, докази чого наявні у матеріалах справи.

За таких обставин, відповідач про відкриття провадження по справі №905/1030/19 повідомлений належним чином.

Відповідач відзив на позов не надав, будь - яких інших заяв чи клопотань не подавав.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою суду від 12.06.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами.

05.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю м`ясокомбінат «Лкм Трейдинг» (постачальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (покупець, відповідач) підписаний договір поставки № 93/ДМТЗ-18 (договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар зазначений в специфікація, а покупець прийняти і оплатити такий товар, код ДК 021:2015: 44480 Протипожежне обладнання різне (пожежний інвентар)

Відповідно до п.5.6. договору при поставці постачальник надає покупцю одночасно з товаром, що поставляється, видаткову накладну на товар, що поставляється, сертифікат відповідності (якщо товар підлягає обов`язковій сертифікації), технічну документацію, зокрема, сертифікат (або паспорт) якості заводу-виготовлювача на кожну партію товару та/або паспорт на товар (одиницю товару), акт приймання-передавання товару за якістю.

Згідно з п.4.1. договору розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого покупцю товару протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

Пунктом 4.3 договору встановлено, що покупець вправі затримати оплату за товар за настання будь-якої з наступних обставин: при неподанні і/або несвоєчасному поданні постачальником покупцю оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання та/або передача яких постачальником є обов`язковою в силу договору (п. 4.3.1); якщо сторонами не будуть підписані документи, передбачені цим договором та підписання яких є підставою для здійснення оплати за договором, при цьому покупець не несе відповідальності за таку затримку (п. 4.3.2).

За умовами п.п. 5.2, 5.3 договору поставка товару буде виконуватися на умовах DDP згідно з Правилами «Інкотермс» у редакції 2000р.:вантажоодержувач СВП «Київські ТЕЦ», місце поставки м. Київ, пр. вул. Промислова, 4; вул. Пухівська 1а. Транспортні послуги по поставці товару входять у ціну товару.

Відповідно до п. 5.4 договору товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару).

Договір підписаний керівниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку відповідачу товару за видатковими накладними: №18031202 від 12.03.2018 на суму 10246,08 грн; №18031906 від 19.03.2018 на суму 1081,09 грн; №18032003 від 20.03.2018 на суму 131,54 грн; №18032206 від 22.03.2018 на суму 4 247,10 грн; №18041305 від 13.04.2018 на суму 10 411,32 грн.

На виконання умов п. 4.1 договору позивач засобами електронного документообігу в системі М.E.Doc надіслав відповідачу податкова накладна: №12 від 12.03.2018 доставлена 20.03.2018 до центрального рівня Державної податкової служби України; квитанція МІ від 21.03.2018 №; податкова накладна №26 від 19.03.2018 доставлена 12.04.2018 до центрального рівня Державної податкової служби України; квитанція МІ від 13.04.2018 №; податкова накладна №31 від 20.03.2018 доставлена 12.04.2018 до центрального рівня Державної податкової служби України; квитанція МІ від 13.04.2018 №; податкова накладна №47 від 22.03.2018 доставлена 12.04.2018 в 16:55:48 до центрального рівня Державної податкової служби України, квитанція МІ від 13.04.2018 №; податкова накладна №63 від 13.04.2018 доставлена 26.04.2018 до центрального рівня Державної податкової служби України, квитанція МІ від 27.04.2018 №.

Відповідач належних та допустимих доказів на підтвердження виконання грошових зобов`язань по договору №93/ДМТ3-18 від 05.01.2018 не надав, заборгованість у розмірі 26117,13 грн по договору не спростував.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків з оплати поставленого товару, позивач звернувся до відповідача з претензією №170718/1-5 від 17.07.2018 про сплату заборгованості за поставлений товар у загальному розмірі 26117,13 грн.

У відповідь на претензію відповідачем в листі №63/4-4036 від 26.07.2018 повідомив про те, що виконання зобов`язання, зокрема, за договором постачання №93/ДМТ3-18 від 05.01.2018, буде здійснено в максимально стислий термін. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем грошових зобов`язань.

Отже, матеріалами справи підтверджені, а відповідачем не спростовано наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за договором поставки №93/ДМТ3-18 від 05.01.2018 в сумі 26117,13 грн.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою містить елементи договору поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання по договору та поставив відповідачу товар. Відповідачем не надано жодних заперечень щодо отримання товару та отримання необхідних документів.

Як зазначалося судом вище, пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем поставленого покупцю товару протягом 60 календарних днів з дати підписання сторонами видаткової накладної та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього Договору.

Однак, відповідач свої зобов`язання щодо повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар не виконав, у зв`язку з чим його заборгованість перед позивачем складає 26117,13 грн.

Враховуючи вищевикладене, позов в частині вимог про стягнення суми боргу у розмірі 26117,13 грн є доведеним позивачем та таким, що підтверджується матеріалами справи, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно ст.ст.73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 130, 191, 231, 234, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Київенерго» (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, буд. 34, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛКМ Трейдинг» (49017, м. Дніпро, вул. Авіаціна, буд.1, кв. 14, ) заборгованість у розмірі 26117 (двадцять шість тисяч сто сімнадцять) грн. 13 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 09.08.2019.

Суддя Д.М. Огороднік