ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 922/2856/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М. і Малашенкової Т.М. ,

за участю секретаря судового засідання Малихіної О.В.

представників учасників справи:

позивача - фізичної особи-підприємця Єремеєва Олексія Олександровича - не з`явився ,

відповідача - управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - не з`явився ,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

на рішення господарського суду Харківської від 21.01.2019 (суддя Сальнікова Г.І.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 (головуючий суддя: Плахов О.В., судді: Геза Т.Д., Мартюхіна Н.О. )

у справі № 922/2856/18

за позовом фізичної особи-підприємця Єремеєва Олексія Олександровича (далі - ФОП Єремеєв О.О. )

до управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (далі - Управління)

про зобов`язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

У зв`язку з перебування судді Булгакової І.В. у відпустці склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 29.07.2019, який наявний в матеріалах справи.

Короткий зміст позовних вимог

До господарського суду Харківської області звернувся ФОП Єремеєв О.О . з позовом до Управління, в якому просив суд: визнати незаконною бездіяльність Управління щодо виконання рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 у частині приватизації шляхом викупу ФОП Єремеєвим О.О. нежитлових приміщень площею 167,3 кв. м технічного поверху в житловому будинку, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В та зобов`язати Управління підготувати необхідні документи та запровадити заходи, передбачені нормами законодавства, що діяли до набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна України", щодо виконання рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 у частині приватизації шляхом викупу ФОП Єремеєвим О.О. нежитлових приміщень площею 167,3 кв. м технічного поверху в житловому будинку, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що не зважаючи на виконання ним всіх передбачених законодавством умов, відповідачем рішення Харківської міської ради про приватизацію виконано не було; відповідач не здійснив можливі дії для його виконання, тобто фактично ухиляється від вчинення дій, необхідних для завершення процедури приватизації спірного об`єкту.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.12.2018 прийнято заяву позивача про відмову від позову в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Управління щодо виконання рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 у частині приватизації шляхом викупу ФОП Єремеєвим О.О. нежитлових приміщень площею 167,3 кв. м технічного поверху в житловому будинку, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Харківської від 21.01.2019 , залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 позов задоволено: зобов`язано Управління підготувати необхідні документи та запровадити заходи, передбачені нормами діючого законодавства щодо виконання рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 в частині приватизації шляхом викупу ФОП Єремеєвим О.О. нежитлових приміщень площею 167,3 кв. м технічного поверху в житловому будинку, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В . Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00грн.

Судові рішення мотивовані обґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі Управління, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Суди, приймаючи оскаржувані рішення, помилково застосували нормативно-правові акти щодо процедури приватизації (продажу) об`єктів комунальної власності, рішення про приватизацію яких було прийнято до набрання чинності Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна" та Положенням про приватизацію об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 19.12.2018 № 1382/18, і як наслідок не дослідили аргументи відповідача, не надали оцінки всім аргументам останнього.

Суди не взяли до уваги та не врахували, що в даному випадку процедуру приватизації неможливо завершити у зв`язку із арештом документації, яка стосується оцінки, продажу та приватизації комунального майна, згідно з протоколом обшуку від 14.12.2017 старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області юриста 1 класу Шаповалова Євгена Євгеновича за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017 № 0001129 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.11.2017.

Доводи позивача

ФОП Єремеєв О.О. відзив на касаційну скаргу не надав.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Місцевим і апеляційним господарськими судами у розгляді справи з`ясовано й зазначено, зокрема, що:

- 28.11.2016 відповідачем (далі - орендодавець) та позивачем (далі - орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будівлі) № 6450 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення технічного поверху № 2, 3, 14 частини приміщення № 1 загальною площею 167,3 кв.м, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В та знаходиться на балансі комунального підприємства "Жилкомсервіс" (пункт 1.1 Договору);

- пунктом 5.6. договору оренди передбачено, що орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна, що передане в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп;

- 07.02.2017 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Договору;

- з метою найбільш ефективного використання нежитлового фонду м. Харкова та поповнення бюджету міста Харкова, на підставі Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17, керуючись статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Харківська міська рада (14 сесія 7 скликання) своїм рішенням від 20.09.2017 № 757/17 вирішила провести відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова згідно з додатками 1, 2;

- у додатку 1 до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 20.09.2017 № 757/17 під назвою "Перелік об`єктів, які підлягають приватизації (відчуженню) шляхом викупу", зокрема, зазначений об`єкт, що використовується позивачем, - нежитлові приміщення технічного поверху в житловому будинку, адреса об`єкта: Котляра Євгена вул, 8 /10-В , літ. В-8, площею 167,3 кв.м;

- процедура приватизації об`єктів комунальної власності врегульована, зокрема, Програмою приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, яка затверджена рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 (далі - Програма приватизації);

- згідно з пунктами 3.7 - 3.12 Програми приватизації:

3.7 Управлінням готується проект рішення сесії Харківської міської ради з переліками об`єктів, що пропонуються для приватизації за способами їх приватизації;

3.8 Рішення про затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, приймається па пленарному засіданні сесії Харківської міської ради за поданням Управління;

3.9 Після затвердження на сесії Харківської міської ради переліків об`єктів, що підлягають приватизації, Управління здійснює заходи щодо приватизації об`єктів відповідно до чинного законодавства;

3.10 У строк десять робочих днів після прийняття Харківською міською радою рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу орендар сплачує до бюджету м. Харкова заставу у розмірі шестимісячної плати за оренду майна, яка після укладення договору купівлі-продажу зараховується в рахунок плати за об`єкт приватизації. Відмова та порушення термінів щодо сплати вищевказаної суми є підставою для скасування рішення Харківської міської ради про приватизацію цього об`єкта;

3.11 Відповідно до чинного законодавства умовою продажу об`єкта може бути збереження профілю об`єкта приватизації та інші особливі умови його приватизації;

3.12 Строк проведення приватизації об`єкта не повинен перевищувати двох років з моменту прийняття сесією Харківської міської ради рішення про його приватизацію. У разі якщо об`єкт не було приватизовано у зазначений термін, рішення відносно приватизації такого об`єкта скасовується. При цьому сума, сплачена відповідно до пункту 3.9 цієї Програми, орендарю не повертається;

- листом за вих. від 21.09.2017 № 14404 орендодавцем повідомлено орендаря, з посиланням на пункт 3.10 Програми приватизації про обов`язок позивача сплатити заставу у розмірі шестимісячної плати за оренду майна у розмірі 40 824,60 грн. та зазначено реквізити відповідного рахунку для сплати;

- 29.09.2017 вказана сума застави була в повному обсязі перерахована на рахунок орендодавця, що підтверджується квитанцією від 29.09.2017 на суму 40 824,60грн;

- 04.07.2018 орендарем на адресу орендодавця було направлено лист з проханням, на виконання рішення Харківської міської ради від 20.09.2017 № 757/17, провести ряд необхідних заходів щодо приватизації нежитлових приміщень;

- 11.07.2018 орендодавцем направлено відповідь за вих. №7911, в якій повідомлено орендаря про те, що проведення подальших дій щодо приватизації приміщень неможливо, у зв`язку із вилученням оригіналів документів згідно з протоколом обшуку від 14.12.2017 старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області юриста 1 класу Шаповалова Євгена Євгеновича за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2017р за № 0001129 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.11.2017;

- наведене стало підставою для звернення ФОП Єремеєва О.О. з позовом у даній справі.

4. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

стаття 11:

- цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події;

частина 1 статті 13 :

- цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства;

стаття 14 :

- цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї;

стаття 15:

-кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання;

стаття 16:

- способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

пункт другий Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна":

- установлено, що приватизація (продаж) об`єктів, щодо яких рішення про приватизацію було прийнято до набрання чинності цим Законом, здійснюється та завершується відповідно до вимог цього Закону, крім об`єктів, за якими дата проведення аукціону, конкурсу, викупу, продажу пакетів акцій (часток, паїв) господарських товариств, зазначена в опублікованому інформаційному повідомленні про продаж державного або комунального майна, припадає на день після набрання чинності цим Законом;

- після завершення процедури продажу відбувається оформлення договору купівлі-продажу;

- на момент прийняття рішення про їх приватизацію належали до об`єктів групи Г згідно з класифікацією об`єктів приватизації, встановленою Законом України "Про приватизацію державного майна", та щодо яких є дійсною оцінка, або Кабінетом Міністрів України визначено радника для надання послуг з підготовки до приватизації та продажу об`єктів приватизації за результатами проведення конкурсу;

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частини перша-третя статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

- учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом;

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

стаття 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

стаття 77:

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування;

- докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

стаття 78:

- достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи;

стаття 79:

- достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання;

частина перша та друга стаття 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності;

частини перша - п`ята статті 236:

- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим;

- законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права;

- судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом;

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду;

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи;

пункт 2 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх судових інстанцій застосували до даних правовідносин Закон України "Про приватизацію державного майна", Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств", перехідні положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", який набрав чинності з 07.03.2018 та Положенням про приватизацію об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 19.12.2018 № 1382/18.

Вказаними нормативними актами була врегульована процедура приватизації об`єктів комунальної власності на момент виникнення правовідносин між сторонами у даній справі.

Суди зробили висновок, що з прийняттям Закону України Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", в його перехідних положеннях закріплена можливість завершення вже розпочатих , до набрання ним чинності, процедур приватизації об`єктів, в тому числі комунального майна шляхом його викупу орендарем та зобов`язали Управління підготувати необхідні документи та запровадити заходи, передбачені нормами діючого законодавства щодо виконання рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17 в частині приватизації шляхом викупу ФОП Єремеєвим О.О. нежитлових приміщень площею 167,3 кв. м технічного поверху в житловому будинку, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В ..

Касаційний господарський суд зазначає, що перед тим, як застосовувати ту чи іншу норму закону, судам слід встановити статус спірного майна, з`ясувати характер (суть) спірних правовідносин, у зв`язку з чим визначити закон, яким врегульовані дані правовідносини.

Також Касаційний суд вважає вказати на таке.

За змістом статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Кожний суб`єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначеного суб`єкта захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Відтак, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Позивачем обрано такий спосіб судового захисту як зобов`язати Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради підготувати необхідні документи та запровадити заходи, передбачені нормами законодавства, щодо виконання рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 №691/17 у частині приватизації шляхом викупу ФОП Єремеєвим О.О. нежитлових приміщень площею 167,3 кв.м технічного поверху в житловому будинку, за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 8/10-В .

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення. Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

При цьому, судами попередніх інстанцій не було досліджено та встановлено , з урахуванням тверджень Управління щодо вилучення в нього документів, на підставі ухвали слідчого судді, та задоволення клопотання про накладення арешту на виявлене та вилучене в ході обшуку приміщення, в межах кримінального провадження, чи є обраний позивачем спосіб захисту порушеного права ефективним та спрямованим на припинення порушення прав позивача та відновлення його інтересів.

Водночас щодо аргументів скаржника стосовно того, що вилучення слідчими органами документів саме по собі зумовлює неможливість невиконання заходів, передбачених нормами діючого законодавства, відхиляються Судом з урахуванням того, що як правильно зазначили суди попередніх судових інстанцій , відповідно до приписів КПК України (частини третьої статті 100) за клопотанням володільця документів слідчий , прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності-його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене Суд дійшов висновку про те, що при вирішенні даного спору попередні судові інстанції не дотримались вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що унеможливило встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а тому судові рішення зі справи підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга Управління підлягає частковому задоволенню.

Рішення господарського суду Харківської від 21.01.2019 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене у цій постанові, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, прав і обов`язків сторін, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Харківської від 21.01.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 у справі № 922/2856/18 скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова