ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/181/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

на рішення господарського суду Херсонської області від 14.05.2019, суддя в І інстанції Литвинова В.В., повний текст якого складено 29.05.2019р. в м. Херсоні

у справі № 923/181/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Херсонської філії

до Акціонерного товариства "Херсонобленерго"

про стягнення 8 487,44 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Херсонської філії звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Акціонерного товариства "Херсонобленерго" про стягнення 8487,44 грн. збитків, завданих внаслідок пошкодження волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку.

АТ "Херсонобленерго" не визнало позов посилаючись на те, що позивач не довів, що пошкодження волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку відбулося внаслідок протиправної поведінки АТ "Херсонобленерго" та з його вини. В матеріалах справи відсутні докази складання на АТ "Херсонобленерго" уповноваженими на те посадовими особами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації протоколу про вчинення останнім адміністративного правопорушення, що полягає у пошкодженні 28.12.2017 року волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку, що належить ПАТ "Укртелеком". За таких обставин позивачем не доведено наявності елементів складу правопорушення, яке тягне за собою відповідальність у вигляді відшкодування завданих збитків.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 14.05.2019 року, з урахуванням виправлених описок ухвалами від 29.05.2019 та від 03.06.2019, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з АТ "Херсонобленерго" на користь ПАТ "Укртелеком" в особі Херсонської філії ПАТ "Укртелеком" збитки у розмірі 8487,44 грн. та 1 921 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено факт спричинення збитків та їх розмір, також наявна вина відповідача в настанні цих збитків, отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

АТ "Херсонобленерго" у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є таким, що ґрунтується на неповному з`ясуванні судом всіх обставин справи, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які судом визнані встановленими, а також висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначене є підставою для скасування судового рішення в повному обсязі та ухвалення нового відповідно до п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України.

Відповідач, зокрема, вказує те, що в матеріалах справи відсутні докази складання на АТ "Херсонобленерго" уповноваженими на те посадовими особами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації протоколу про вчинення останнім адміністративного правопорушення, що полягає у пошкодженні 28.12.2017 року волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку, що належить ПАТ "Укртелеком", а також відсутні відомості внесення до ЄРДР про вчинення АТ "Херсонобленерго" правопорушення за вищезазначеним фактом.

Судом першої інстанції проігноровано норми діючого законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, а також відсутність доведення позивачем факту заподіяння йому АТ "Херсонобленерго" збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань з причинно-наслідковим зв`язком між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками. Підставою задоволення позовних вимог позивача слугував односторонній акт розслідування причин пошкодження, складений ПАТ "Укртелеком" 29.12.2017р., який в розумінні ст. ст. 74, 77 ГПК України не є достатнім доказом.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 28.12.2017 року на ділянці оптично-регенераційний пункт Херсон необслуговуючий регенераційний пункт Берислав на території с. Дар`ївка Білозерського району Херсонської області внаслідок виконання робітниками АТ "Херсонобленерго" бурильною машиною робіт з встановлення високовольтних електроопор в охоронній мережі лінії зв`язку було пошкоджено кабельну лінію зв`язку ПАТ «Укртелеком».

Комісією представників позивача у складі п`ятьох осіб виявлено факт пошкодження волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку, про що складено акт розслідування причин пошкодження від сторонньої організації на лінійно-кабельних спорудах ОВ/21/1 на дільниці ОРП Херсон-НРП Берислав в зоні обслуговування КЦТ № 632, Херсонської філії, ЛДТМ №6 від 28.12.2017р.

Згідно з п. 37 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, за порушення вимог законодавства щодо порядку отримання послуг споживач несе відповідальність згідно із законом.

У разі виявлення пошкодження телекомунікаційної мережі, що сталося з вини споживача, та завдання збитків з його вини витрати оператора телекомунікацій, пов`язані з усуненням пошкодження, відшкодовуються споживачем у порядку, встановленому законом.

Факт пошкодження телекомунікаційної мережі з вини споживача оформляється актом у двох примірниках, кожний з яких підписується уповноваженим представником оператора телекомунікацій та споживачем, з вини якого сталося пошкодження (за умови його виявлення). У разі відмови споживача від підписання акту він підписується не менш як двома представниками оператора, провайдера.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши зміст складеного представниками позивача акту встановив, що він представником АТ «Херсонобленерго» не підписаний, але у зв`язку з тим, що вказаний акт складений і підписаний п`ятьма уповноваженими представниками позивача та затверджений начальником технічної служби Херсонської філії ПАТ «Укртелеком», даний акт відповідає вимогам п. 37 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, та у розумінні ст. ст. 74, 77 ГПК України є достатнім доказом, що підтверджує викладені у позовній заяві обставини.

Відповідно до акту про розслідування причин пошкодження від сторонньої організації на лінійно-кабельних спорудах від 28.12.2017р. представниками позивача виявлено, що роботи по встановленню високовольтних електроопор, що спричинили пошкодження волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку на ділянці ОРП Херсон-НРП Берислав на території с. Дар`ївка Білозерського району Херсонської області, виконувались робітниками АТ «Херсонобленерго» в охоронній зоні телефонних мереж без узгодження з позивачем та в якості причини пошкодження кабельної лінії вказано проведення АТ «Херсонобленерго» бурильною машиною земляних робіт на глибині більш ніж 2,5 3,0 м, без узгодженого робочого проекту та виклику представників позивача.

Пункт 2 Правил охорони ліній електрозв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.1996 № 135 (далі - Правила), встановлює, що на трасах кабельних і повітряних ліній електрозв`язку і навколо випромінюючих споруд електрозв`язку встановлюються охоронні зони: для підземних кабельних і повітряних ліній електрозв`язку - це смуга землі, обмежена паралельними лініями, віддаленими від траси підземних кабелів або від крайніх проводів повітряних ліній на відстані 2 метрів з кожного боку.

Пункт 6 вказаних Правил забороняє у межах охоронних зон ліній електрозв`язку і навколо випромінюючих споруд електрозв`язку без письмової згоди операторів телекомунікацій, а також без присутності їх представника виконувати різного виду будівельні, монтажні, вибухові і земляні роботи, а також розрівнювати ґрунт за допомогою бульдозера, екскаватора, скрепера, грейдера та іншої землерийної техніки. Самі роботи в охоронних зонах відповідно до п. 8 Правил виконуються відповідно до Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, які є додатком до цих Правил.

Пунктом 8 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни, які виконують роботи в охоронній зоні, за три доби до їх початку повинні повідомити телефонограмою оператора телекомунікацій про день і час проведення робіт, під час виконання яких необхідна присутність його представника.

Апеляційним судом встановлено, що зазначені вище вимоги кореспондуються з наказом АТ "Херсонобленерго" № 272 від 04.06.2009 р. "Про заходи щодо охорони підземних ліній зв`язку», п. п. 1.1, 1.5 якого директору Херсонських МЕМ, начальникам РЕЗ і ЕМ, начальникам виробничих служб категорично заборонено проведення будь-якого виду земельних робіт в охоронних зонах кабельних ліній зв`язку без попереднього узгодження з власниками і виклику на місце роботи представників зв`язку ЦЛКС11; заборонено проведення робіт на об`єктах без попереднього отримання письмового дозволу від районних вузлів зв`язку, ЦЛКС11 та інших. При вимозі працівників підприємств зв`язку роботи проводити тільки в їх присутності.

Проте, відповідач не виконав приписів п. 8 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, а також вимог п.п. 1.1, 1.5 власного наказу № 272 від 04.06.2009 р. стосовно повідомлення позивача про намір здійснювати 28.12.2017 року на ділянці ОРП Херсон-НРП Берислав на території с. Дар`ївка Білозерського району Херсонської області роботи по встановленню високовольтних електроопор в охоронній мережі лінії зв`язку.

Пошкоджену відповідачем оптоволоконно лінію зв`язку було відновлено позивачем за рахунок кабельної вставки однотипним кабелем довжиною 137 метрів та монтажем двох муфт. Витрати позивача на відновлення пошкодженої підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку склали 8 487,44 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2018 року (форма КБ-2в).

13.04.2018 року ПАТ "Укртелеком" на адресу ПАТ "Херсонобленерго" направило претензію, в якій повідомило що ним понесені фактичні витрати пов`язані з ліквідацією пошкодження телефонної лінії на суму 8 487,44 грн., що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за січень 2018 року та довідкою про сукупну вартість ремонтних робіт, доданими до цієї претензії, та виклало вимогу у місячний строк з дня отримання претензії сплатити суму завданих збитків у вказаному розмірі.

У відповідь на претензію листом №34-037053-12 від 27.06.2018 відповідач повідомив позивача про те, що АТ "Херсонобленерго" не заперечує щодо відшкодування нанесених ним позивачеві збитків за умови надання підтверджуючих документів, а саме: протоколу або акту про адміністративне порушення тощо.

Вказану претензію АТ "Херсонобленерго" залишило без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з правомірним висновком місцевого суду про задоволення заявлених ПАТ «Укртелеком» позовних вимог, з огляду на таке.

Статтею 75 Закону України "Про телекомунікації" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про телекомунікації, притягуються до цивільної, адміністративної, кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Згідно з п. 24 Правил охорони ліній електрозв`язку, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни, винні у невиконанні вимог Правил, а також у порушенні нормальної роботи ліній електрозв`язку, відшкодовують збитки операторам телекомунікацій і несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені ст.1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності).

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Вказані обставини підлягають доведенню належними та допустимими доказами у розумінні ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Виходячи з цього, позивач повинен довести наявність збитків і протиправної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, розмір відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Із встановлених апеляційним судом обставин даної справи вбачається, що протиправна поведінка відповідача полягає у невиконанні приписів пункту 6 Правил охорони ліній електрозв`язку, п. 8 Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку, а також вимог п.п. 1.1, 1.5 власного наказу № 272 від 04.06.2009р. стосовно повідомлення позивача про намір здійснювати 28.12.2017 року на ділянці ОРП Херсон-НРП Берислав на території с. Дар`ївка Білозерського району Херсонської області роботи по встановленню високовольтних електроопор в охоронній мережі лінії зв`язку та проведенні бурильною машиною земляних робіт на глибині більш ніж 2,5 3,0 м, без узгодженого робочого проекту та виклику представників позивача. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок невиконання вимог цих Правил та Умов проведення робіт у межах охоронних зон кабельних і повітряних ліній електрозв`язку сталося пошкодження підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку, яким було завдано майнову (матеріальну) шкоду майну позивача. Витрати позивача на відновлення пошкодженої підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку склали 8 487,44 грн.

Належних доказів, які б спростовували розмір витрат на відновлення пошкодженої підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку, або підтверджували відшкодування відповідачем завданої позивачу шкоди, відповідачем до суду не подано і таких доказів в матеріалах справи не міститься. Також, відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у завданні майнової шкоди позивачу під час встановлення високовольтних електроопор, внаслідок чого і сталося пошкодження лінії зв`язку.

Отже, колегія суддів, встановивши наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, як необхідної умови для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків та розмір відшкодування, приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов та стягнув з відповідача на користь позивача 8 487,44 грн. реальних збитків.

Безпідставними слід визнати посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність доведення позивачем факту заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та доказів невиконання зобов`язань з причинно-наслідковим зв`язком між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками, оскільки наявність неправомірної поведінки відповідача, наявність збитків та їх розмір, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків, а також вина відповідача встановлені апеляційним судом на підставі ретельної правової оцінки наявних у справі доказів в їх сукупності, а саме: акту про розслідування причин пошкодження від сторонньої організації на лінійно-кабельних спорудах від 28.12.2017р. зі схемою місця пошкодження та фотографіями місця та об`єкту пошкодження до нього; витягу з газети «Придніпровська зірка» від 15.12.2017р. в якій відповідач інформує про те, що 28 грудня 2017 року в с. Дар`ївка з 08-00 до 16-30 по вул. Молодіжній та Робочій за договором приєднання ПАТ «Херсонобленерго» буде проведено планове відключення обладнання; довідки ПАТ «Укртелеком» від 19.04.2019 якою підтверджується, що 28.12.2017 року внаслідок пошкодження волоконно-оптичної лінії зв`язку неузгодженими діями ПАТ «Херсонобленерго» поблизу вул. Молодіжної та Робочої в с. Дар`ївка Білозерського району згідно даних Довідково-аналітичної системи телекомунікаційних мереж сталося тимчасове припинення зв`язку у 584 абонентів оператора зв`язку ПАТ «Укртелеком»; наказу АТ «Харсонобленерго» від 04.06.2009 № 272; заяв свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 08.04.2019р.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ст. 75 Закону України "Про телекомунікації" особи, винні у порушенні законодавства про телекомунікації, притягуються до цивільної, адміністративної, кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Отже, не притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, що полягає у пошкодженні 28.12.2017 року волоконно-оптичного кабелю підземної волоконно-оптичної лінії зв`язку, що належить ПАТ "Укртелеком", не може бути підставою для звільнення останнього від встановленої законом цивільної відповідальності, оскільки вина відповідача у завданні шкоди позивачеві доведена належними та допустимими доказами, що містяться в справі, яким суд дав належну оцінку. Водночас, жодного належного доказу, що підтверджував би відсутність його вини у завданні майнової шкоди позивачу під час встановлення високовольтних електроопор, внаслідок чого і сталося пошкодження лінії зв`язку, відповідачем не надано.

Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Апеляційним господарським судом при прийнятті рішення було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування правильного рішення місцевого суду відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

Керуючись ст.ст. 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Херсонської області від 14 травня 2019 року у справі № 923/181/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Херсонобленерго" - без задоволення.

Відповідно до ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і згідно з ч.5 ст.12, ч.2 ст.282 та п.2 ч.3 ст.287 касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у підпунктах а-г п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 12.08.2019р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Богатир К.В.

Поліщук Л.В.