РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/7793/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури

до Державного підприємства «Творчо-виробничий та навчально-дослідний Центр розвитку сучасного мистецтва»

про стягнення 292709,18 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Державного підприємства «Творчо-виробничий та навчально-дослідний Центр розвитку сучасного мистецтва» про стягнення заборгованості в розмірі 292709,18 грн. з яких: 255283,20 грн. заборгованості за електроенергію за період з липня 2018 року по травень 2019 року, 2689,62 грн. 3% річних від суми заборгованості за електроенергію, 15063,77 грн. пені від суми заборгованості за електроенергію, 8181,34 грн. інфляційних втрат від суми заборгованості за електроенергію, 10019,31 грн. заборгованості за вивіз сміття за період з липня 2018 року по травень 2019 року, 157,75 грн. 3% річних від суми заборгованості за вивіз сміття, 743,25 грн. пені від суми заборгованості за вивіз сміття, 570,94 інфляційних втрат від суми заборгованості за вивіз сміття, пославшись на неналежне виконання відповідачем умов укладеної між сторонами Угоди про надання та відшкодування комунальних послуг №1 від 01.10.2007, в частині повної і своєчасної оплати обумовлених угодою платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 28.06.2019, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 08.07.2019 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 18.07.2019. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 13.07.2019.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.06.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, буд. 69/71.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №994 із відміткою про повернення у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також Господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.06.2019 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.10.2007 між Національною академією образотворчого мистецтва і архітектури (позивач, академія) та Державним підприємством «Творчо-виробничий та навчально-дослідний Центр розвитку сучасного мистецтва» (відповідач, балансоутримувач) було укладено Угоду №1 про надання та відшкодування комунальних послуг, відповідно до умов якої, балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт середньої блок-секції гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Лук`янівська, 69 /71 , а також утримання прилеглої території та відшкодовує витрати академії, пов`язані з наданням комунальних послуг.

Згідно з п.2.2.1 Угоди, академія зобов`язується забезпечити надання балансоутримувачу комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами.

Відповідно до п.2.2.2. Угоди , балансоутримувач зобов`язується не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, перераховувати на рахунок академії витрати пов`язані з відшкодуванням комунальних послуг відповідно до розрахунків академії. Кошти перераховані несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягають нарахуванню пені в розмір облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.2.1 Угоди визначено, що у випадку перебоїв у наданні комунальних послуг понад нормативні строки, академія має право, зменшувати плату за комунальні послуги згідно з порядком, встановленим чинним законодавством.

За умовами п.4.1 Угоди, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цією угодою сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

У п.5.1 Угоди сторони погодили, що ця угода укладена строком на один рік, що діє з 01.10.2007 до 01.10.2008 включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цієї угоди після закінчення строку її чинності протягом одного місяця, угода підлягає продовженню на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цією угодою, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цієї угоди (п.5.4 Угоди).

Як вбачається з матеріалів справи, за період з липня 2018 року по травень 2019 року позивачем належним чином надано відповідачеві зумовлені договором послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Актів передачі приймання наданих послуг за липень 2018 року на суму 9176,87 грн., за серпень 2018 року на суму 8041,73 грн., за вересень 2018 року на суму 7380,23 грн., за жовтень 2018 року на суму 15590,03 грн., за листопад 2018 року на суму 31093,43 грн., за грудень 2018 року на суму 46117,13 грн., за січень 2019 року на суму 52939,13 грн., за лютий 2019 року на суму 56112,53 грн., за березень 2019 року на суму 38851,43 грн. та за квітень 2019 року на суму 33792,53 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств, доказів щодо наявності заперечень відповідача стосовно вартості або кількості наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідач, в свою чергу, зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг не виконав, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість за електроенергію в розмірі 255283,20 грн., та заборгованість за вивіз сміття в сумі 10019,31 грн.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи, зокрема наявними у справі Актами передачі-приймання наданих послуг за період з липня 2018 року по травень 2019 року та відповідачем не спростовано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за електроенергію в розмірі 255283,20 грн., та заборгованості за вивіз сміття в сумі 10019,31 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2689,62 грн. трьох відсотків річних та 8181,34 грн. інфляційних втрат нарахованих на заборгованість за електроенергію, а також 157,75 грн. трьох відсотків річних та 570,94 грн. інфляційних втрат нарахованих на заборгованість за вивіз сміття.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок на предмет арифметичної правильності та відповідності вимогам закону, судом встановлено, що позивачем вказане нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак заявлені позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 15063,77 грн. нарахованої на заборгованість за електроенергію та пені в сумі 743,25 грн. нарахованої на заборгованість за вивіз сміття, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.2.2.2. Угоди , балансоутримувач зобов`язується не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, перераховувати на рахунок академії витрати пов`язані з відшкодуванням комунальних послуг відповідно до розрахунків академії. Кошти перераховані несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягають нарахуванню пені в розмір облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Оскільки відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов`язань за вказаною угодою в частині своєчасного виконання зобов`язань по сплаті обумовлених угодою платежів, що є підставою для стягнення з відповідача пені, вимоги позивача в цій частині є законними та обґрунтованими.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, за визначені позивачем періоди, судом встановлено, що при здійснені вказаних нарахувань позивачем допущено арифметичні помилки, у зв`язку з чим судом було здійснено власний перерахунок заявлених до стягнення сум та встановлено, що заявлені позивачем вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача пені в розмірі 15031,80 грн. нарахованої на заборгованість за електроенергію та пені в сумі 737,88 грн. нарахованої на заборгованість за вивіз сміття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 75, 76, 77, 86, 129 ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Творчо-виробничий та навчально-дослідний Центр розвитку сучасного мистецтва» (04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, буд. 69/71; ідентифікаційний код 35137172) на користь Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури (04053, м. Київ, Вознесенський Узвіз, буд. 20; ідентифікаційний код 02214165) 255283 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 20 коп. заборгованості за електроенергію за період з липня 2018 року по травень 2019 року, 2689 (двi тисячi шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 62 коп. 3% річних від суми заборгованості за електроенергію, 15031 (п`ятнадцять тисяч тридцять одну) грн. 80 коп. пені від суми заборгованості за електроенергію, 8181 (вісім тисяч сто вісімдесят одну) грн. 34 коп. інфляційних втрат від суми заборгованості за електроенергію, 10019 (десять тисяч дев`ятнадцять) грн. 31 коп. заборгованості за вивіз сміття за період з липня 2018 року по травень 2019 року, 157 (сто п`ятдесят сім) грн. 75 коп. 3% річних від суми заборгованості за вивіз сміття, 737 (сімсот тридцять сім) грн. 88 коп. пені від суми заборгованості за вивіз сміття, 570 (п`ятсот сімдесят) грн. 94 коп. інфляційних втрат від суми заборгованості за вивіз сміття, а також витрати зі сплати судового збору в сумі 4255 (чотири тисячi двісті п`ятдесят п`ять) грн. 08 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 12.08.2019

Суддя Я.В. Маринченко