ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" серпня 2019 р.м. Харків Справа № 922/2052/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику сторін

розглянувши заяву про забезпечення позову вих. № 836/78-юр від 13.08.2019 (вх. № 19567 від 14.08.2019) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства «Вовчанський агрегатний завод», 62504, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Пушкіна, 2, ;

до Фірми «Рекорд» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, 61125, м. Харків, в`їзд Вашенківський, 4, літ. У-1, ;

про стягнення заборгованості за договором поставки № В-7/18 ВП від 21.03.2018 у розмірі 2 364350, 95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Вовчанський агрегатний завод» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фірми «Рекорд» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за договором поставки № В-7/18 ВП від 21.03.2018 у розмірі 2 364350, 95 грн., з яких: 1971381, 00 грн. сума основного боргу та 392969, 95 грн. пеня за неналежне виконання умов договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/2052/19, справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 31.07.2019 о 11:00 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 31.07.2019 на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 14.08.2019 о 10:30 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 14.08.2019 на підставі ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 11.09.2019 о 11:45 год.

Водночас, 14.08.2019 від Приватного акціонерного товариства «Вовчанський агрегатний завод» надійшла заява про забезпечення позову вих.. № 836/78-юр від 13.08.2019 (вх. № 19567 від 14.08.2019) в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб: ТОВ Фірма «Рекорд».

В обґрунтування заяви позивач вказує, що відповідно до договору № В-7/18 ВП від 21.03.2018 відповідач отримав продукцію: станція насосна НС74-2 у кількості 8 штук на загальну суму 4118976, 00 грн., яку зобов`язаний був оплатити до 24.07.2018. Отриману продукцію відповідач реалізував, а заборгованість позивачу не сплатив, тобто привласнив кошти підприємства та безпідставно користується ними до цього часу на свій розсуд, як власник цих коштів. Позивач, має побоювання, що така позиція відповідача щодо невиконання своїх зобов`язань, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, доказом таких намірів може слугувати те, що станом на 17.07.2019 відповідач умисно ухилився від отримання позовної заяви, яка з 29.06.2019 по 17.07.2019 зберігалась у Відділенні № 10 Укрпошти м. Харкова, а по закінченню терміну зберігання повернулася позивачу. З метою забезпечення позову за ст. 164 ГПК України позивачем було прийнято рішення про комісійний виїзд за місцем знаходження відповідача та вручити копію позовної заяви з додатками на 31 аркуші, що підтверджується Актом про передачу кореспонденції від 18.07.2019. Одночасно позивачем було вручено копію ухвали господарського суду Харківської області від 03.07.2019 про відкриття провадження по справі. Під час бесіди з головним бухгалтером Фірми «РЕКОРД» позивачем пропонувались міри по врегулюванню заборгованості, однак станом на 31.07.2019 відповідач не виявив бажання вирішити даний спір в добровільному порядку. Відповідно до інформації про юридичну особу Фірма «РЕКОРД» має статутний фонд 25812, 00 грн., який не може погасити заборгованості за позовом в сумі 2399815, 21 грн. Зазначив, що у зв`язку з недоотриманням від Фірми «РЕКОРД» коштів за договором поставки та виникненням значної заборгованості, позивач змушений був взяти кредити для виплати заробітної плати робітникам підприємства. Кредитний договір № КНА-Кл-4877 від 05.11.2018 на суму 1325000, 00 грн., кредитний договір № КЛ-КНА- 348 від 05.05.2018 додаткова угода № 1 від 22.04.2019 на суму 2630000, 00 грн., кредитний договір № КЛ-КНА-357 від 19.06.2018 додаткова угода №1 від 15.02.2019 на суму 5500000, 00 грн. Вказав, що до цього часу з вини відповідачами позивач змушений сплачувати кошти за користування кредитом, так за 2018-2019 роки сплачено: за договором № КЛ-КНА-348 від 05.05.2018 - 268082, 05 грн.; за договором № КЛ-КНА-357 від 19.06.2018 - 516339, 37 грн. Крім того, зазначив, що станом на 14.08.2019 відзиву на позовну заяву від відповідача не отримано, замість відзиву відповідач направив на адресу позивача лист (вх. № 390 від 08.08.2019), з якого вбачається, що відповідач не має жодного наміру сплачувати заборгованість за позовом. Після отримання вказаного листа позивачем було підготовлено проект Мирової угоди, яка 12.08.2019 була вручена відповідачу, про що є відмітка на копії Мирової угоди. Однак, відповідач не бажає ані погашати заборгованість, ані підписувати Мирову угоду, а має намір затягнути розгляд даної справи, отримати таким чином заборгованість від контрагента в сумі 2000000, 00 грн. та в подальшому закрити фірму.

Суд, розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Вовчанський агрегатний завод» про забезпечення позову вих. № 836/78-юр від 13.08.2019 (вх. № 19567 від 14.08.2019), виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у п. 1 - 9 цієї частини (ст. 137 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч. 1 ст. 139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Однак, у заяві про забезпечення позову позивачем не обґрунтовано необхідність забезпечення позову, посилання позивача на те, що факт прострочення виконання зобов`язання відповідачем викликає у нього побоювання невиконання чи утруднення виконання рішення суду не може служити підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, твердження позивача про оформлення банківських кредитів для виплати заробітної плати своїм працівникам, також не знаходить свого підтвердження, оскільки з наданих позивачем кредитних договорів в розділі цільове призначення вказано, що кредит надається для поповнення оборотних коштів в межах статутних цілій діяльності позичальника та сума кредиту значно перевищує суму заборгованості відповідача. Посилання позивача на неотримання відповідачем копії позовної заяви, як на підставу для вжиття заходів забезпечення позову, суд не приймає до уваги, оскільки вказане жодним чином не доводить необхідності забезпечення позову.

Крім того, відповідно до п. 6 ч.1 ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Однак, заява Приватного акціонерного товариства «Вовчанський агрегатний завод» про забезпечення позову не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що Приватним акціонерним товариством «Вовчанський агрегатний завод» при зверненні з заявою про забезпечення позову, не дотримано положення п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, а саме: не вказано обґрунтування необхідності забезпечення позову та не надано пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення, суд на підставі ч. 7 ст. 140 ГПК України, вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову заявнику.

Керуючись ст. 136, 138, 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Вовчанський агрегатний завод» про забезпечення позову вих. № 836/78-юр від 13.08.2019 (вх. № 19567 від 14.08.2019) - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст. 254, 255, 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 перехідних положень ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 15.08.2019.

Суддя Н.А. Новікова