ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Справа№ 911/874/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Разіної Т.І.

Сітайло Л.Г.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Поліщук В.О. ( довіреність №14-200 від 17.05.2019);

від відповідача -не з`явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019, повний текст якого складено 11.06.2019

у справі № 911/874/19 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради

про стягнення 2 765 190,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.06.2019 у справі №911/874/19 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради про стягнення 2765190,79грн. задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 28 468,15грн. пені, 432241,59 грн. інфляційних втрат, 97 947, 45грн. 3 % річних та 12 223,06грн. судового збору. У задоволенні решти позову - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивачем, на виконання п. 1.1. договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року поставлено, а відповідачем прийнято від позивача природний газ на загальну суму 2 727 923,41 грн.;

- відповідач свої зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши позивачу до моменту відкриття провадження у справі (02.04.2019) 2 727 923,41 грн. з простроченням строку, встановленого п.6.1. договору, що підтверджується випискою по операціях підприємств, наданою НАК "Нафтогаз України", платіжним дорученням № 2 від 22.10.2018 на суму 1 950 320,25 грн. та банківською випискою, копії яких наявні в матеріалах справи, внаслідок чого на момент відкриття провадження у справі (02.04.2019) та прийняття судового рішення борг відповідача перед позивачем за поставлений природний газ, згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, відсутній.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 256 213,35 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 256 213,35 грн. задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- відповідачем по справі не було надано належних та допустимих доказів того, що підприємство є збитковим та має важкий фінансовий стан, тому у суду першої інстанції не було підстав для зменшення розміру пені на 90%.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019 у справі №911/874/19, справу № 911/874/19 призначено до розгляду на 06.08.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 06.08.2019 не з`явився представник відповідач.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки суд не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

28.10.2016 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як постачальником, та Комунальним підприємством "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради, як споживачем, укладено договір постачання природного газу № 1840/1617-БО-17, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач - оплатити його на умовах договору.

Згідно п. 3.4. договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п.п.5.2., 5.5. договору ціна за 1 000куб. метрів газу за договором з 01 жовтня 2016 року становить 5 916грн., крім того податок на додану вартість (20 %) - 1 183,20грн. До сплати за 1 000куб. метрів природного газу з ПДВ - 7 099,20 грн. Загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.12.1., договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 до 31.03.2017 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

28.10.2016, 22.11.2016, 30.12.2016, 23.01.2017 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як постачальником, та Комунальним підприємством "Києво-Святошинська тепломережа" Київської обласної ради, як споживачем, укладено додаткові угоди №1, №2, №3, №4 до договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, згідно яких сторони домовились викласти пункт 5.2 договору в наступній редакції: " 5.2. Ціна за 1 000куб. м. природного газу за цим договором з 23.12.2016 становить 4 942грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20 %. До сплати за 1 000куб.м. природного газу з ПДВ - 5930,40 грн. "

Господарським судом Київської області встановлено, що позивачем, на виконання п. 1.1. договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, за період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року поставлено, а відповідачем прийнято від позивача природний газ на загальну суму 2727923,41 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016 та 31.12.2016.

Відповідач свої зобов`язання за договором виконав неналежним чином, сплативши позивачу до моменту відкриття провадження у справі (02.04.2019) 2727 923,41 грн. з простроченням строку, встановленого п. 6.1. договору, що підтверджується випискою по операціях підприємств, наданою НАК "Нафтогаз України", платіжним дорученням № 2 від 22.10.2018 на суму 1 950 320,25 грн. та банківською випискою, копії яких наявні в матеріалах справи, внаслідок чого на момент відкриття провадження у справі (02.04.2019) та прийняття судового рішення місцевим господарським судом борг відповідача перед позивачем за поставлений природний газ, згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, відсутній.

Частиною першою ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на встановлені обставини та відсутністю боргу відповідача перед позивачем за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення 1 950 320,25грн. основного боргу за поставлений згідно договору постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016 природний газ.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, позивачем за період з 26.11.2016 по 25.05.2017 нарахована пеня в сумі 284 681,50 грн.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.2. договору сторонами погоджено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1. договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про те, що наданий позивачем розрахунок пені є арифметично вірним ( нарахованої за період з 26.11.2016 по 25.05.2017) та становить загалом 363 694,91 грн., тому вимога про стягнення 284 681,50 грн. пені є обгрунтованою, оскільки суд, при прийнятті рішення, не може вийти за межі позовних вимог.

Представником відповідача заявлено клопотання про зменшення розміру пені на 90 %.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ст. 233 Господарського кодексу України).

Аналогічне право суду визначено у ч.3 ст.551 ЦК України, яка встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відповідачем по справі не було надано належних та допустимих доказів збитковості підприємства та його важкого фінансового стану, тому у суду першої інстанції не було підстав для зменшення розміру пені на 90%.

Як встановлено раніше, прострочення, за яке нараховано пеню погашено повністю.

Господарським судом Київської області в судовому засіданні встановлено, що основним джерелом коштів комунального підприємства є надходження грошових коштів від споживачів, серед яких є бюджетні установи та організації, розрахунки яких залежать від бюджетного фінансування. Відповідач перебуває у тяжкому фінансовому становищі, станом на 01.05.2019 дебіторська заборгованість населення становить 9 899 500 грн.

Також, місцевим господарським судом обгрунтовано враховано, що значна частина нарахувань складаються з нарахувань за незначні періоди прострочення, інших грошових коштів для виконання договору у відповідача не було, що підтверджується наданими звітом про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємств від надання послуг теплопостачання за січень - грудень 2018 р., звітом про фінансові результати за 2018р., реєстром бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 22.10.2018 № 1, планом асигнувань на 2018 рік та довідкою КП "Києво-Святошинська тепломережа" № 203 від 23.05.2019. Наведені обставини свідчать про відсутність факту завдання позивачу значних збитків.

Враховуючи те, що відповідач повністю розрахувався за отриманий природний газ, норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, договору, кризові явища у вітчизняній економіці, зважаючи на специфіку діяльності відповідача, тяжкий фінансовий стан останнього, а також те, що відповідачем є комунальне підприємство, з метою реального виконання судового рішення, судом обгрунтовано зменшено розмір пені на 90 %, до 28468,15 грн. пені.

У зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язання за договором постачання природного газу № 1840/1617-БО-17 від 28.10.2016, позивачем за період з 26.11.2016 по 30.04.2018 нараховано 432 241,59 грн. інфляційних втрат та 97 947,45 грн. 3 % річних за період з 26.11.2016 по 23.05.2018.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 432 241,59 грн. інфляційних втрат та 97 947,45 грн. 3 % річних є обґрунтованими та арифметично вірними, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 07.06.2019 у справі №911/874/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/874/19 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 09.08.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Т.І. Разіна

Л.Г. Сітайло