номер провадження справи 17/60/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019 Справа № 908/744/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л., при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В. розглянувши матеріали справи № 908/744/19

за позовною заявою: товариства з додатковою відповідальністю Запорізький хлібокомбінат № 1, 07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, проспект Івана Мазепи, 8

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ, 69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната 207

про стягнення 585 860,63 грн.

Учасники у справі:

від позивача: Носова П.І., довіреність від 21.12.18 б/н

від відповідача: Біла О.М., довіреність від 18.06.19 № 66/2019

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з додатковою відповідальністю Запорізький хлібокомбінат № 1 (далі ТДВ Запорізький хлібокомбінат № 1) з вимогами про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ (надалі ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ) 391 194,56 грн. заборгованості за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018, з якої: 372 590,21 грн. - основний борг, 12 014,35 грн. - пеня, 1001,15 грн. - 3 % річних, 5 588,85 грн. - індекс інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 16, 526, 530, 610, 614, 625, 629, 692 ЦК України, ст.ст. 20, 193, 218, 222 ГК України, а також на неналежне виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018 щодо здійснення повного та своєчасного розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/744/19 між суддями, 27.03.19 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 01.04.19 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/744/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 25.04.19.

12.04.19 ТОВ Запорізький хлібокомбінат № 1 подано до суду заяву за вих. від 09.04.19 № 197 про уточнення (збільшення) позовних вимог.

ТОВ Український Рітейл через канцелярію суду 19.04.19 подано клопотання за вих. від 18.04.19 № 73 про відкладення розгляду справи № 908/744/19 на іншу дату та відзив за вих. від 18.04.19 № 70 на позовну заяву. За змістом вказаного відзиву відповідач просить суд відмовити у задоволені позову у повному обсязі посилаючись на ненадання позивачем належних доказів в обґрунтування позовних вимог, а також посилається на неврахування останнім здійснених відповідачем зарахувань зустрічних однорідних вимог на загальну суму 44 319,63 грн.

25.04.19 позивачем подано відповідь за вих. від 24.04.19 № 230 на відзив, де викладено заперечення проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою від 25.04.19 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 01.07.19 включно, підготовче судове засідання відкладено на 27.05.19.

У підготовчому засіданні 27.05.19 судом прийнято до розгляду заяву позивача за вих. від 09.04.19 № 197 про уточнення (збільшення) позовних вимог, згідно з якою ТДВ Запорізький хлібокомбінат № 1 просить суд стягнути з ТОВ Український Рітейл 585 860,63 грн. заборгованості, з якої: 565 284,26 грн. - основний борг, 13 834,69 грн. - пеня, 1152,83 грн. - 3 % річних, 5 588,85 грн. - індекс інфляції.

Ухвалою від 27.05.19 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.19.

У судовому засіданні 01.07.19 судом оголошено перерву на 30.07.19.

Позивачем 25.07.19 подано до суду заяву від 25.07.19 вих. № 25/07-1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 30.07.19 представником позивача подано заяву від 30.07.19, якою заявник просив суд не розглядати заяву позивача від 25.07.19 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, заявник у заві від 30.07.19 керуючись ч. 8 ст. 129 ГПК України просив суд надати час для подання доказів сплати понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Представник позивач у судовому засіданні 30.07.19 підтримав позовні вимоги в частині стягнення 520 964,63 грн. основного боргу, 13 834,69 грн. пені, 1152,83 грн. 3 % річних та 5 588,85 грн. індексу інфляції. В частині стягнення 44 319,63 грн. основного боргу позивач визнав те, що після відкриття провадження у справі № 908/744/19 отримав разом з відзивом на позовну заяву дві заяви відповідача про зарахування зустрічних позовних вимог на загальну суму 44 319,63 грн. З огляду на викладене, позивач просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення 44 319,63 грн. основного боргу через відсутність предмету спору.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.07.19 проти позову заперечив в частині стягнення 520 964,63 грн. основного боргу, 13 834,69 грн. пені, 1152,83 грн. 3 % річних та 5 588,85 грн. індексу інфляції. Проти закриття провадження в частині стягнення 44 319,63 грн. основного боргу через відсутність предмету спору відповідач не заперечував.

У судовому засіданні 30.07.19 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Учасникам справи повідомлено коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення представників сторін надані в ході розгляду цієї справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.03.18 між ТДВ Запорізький хлібокомбінат № 1 (Постачальник) та ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ (Покупець) укладено договір поставки № 07/2018 з Протоколом розбіжностей від 01.03.18, за умовами якого (п. 1.1., п. 1.2) Постачальник зобов`язався поставляти, а Покупець приймати та оплачувати товар, далі «Товар», на умовах даного договору. Найменування, асортимент та ціна товару, який поставляється зазначається в Додатку № 1 «Специфікація», яке є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.6. договору сторонами погоджено, що зобов`язання з поставки вважаються виконаними з моменту передачі товару і повного пакета належним чином оформлених товарно супровідних документів Покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України. Замовлення вважається виконаним, а Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки, якщо він здійснив поставку товарів: в погоджені з Покупцем день та час; в асортиментів та кількістю, згідно Замовлення; по цінам затвердженим сторонами в Специфікації; з повним пакетом супровідної документації; у повній відповідності з діючим законодавством України та умовами даного договору.

Пунктом 3.2. договору визначено, що приймання товару по кількості та якості проводиться Покупцем в місці поставки товару в момент отримання товару від Постачальника на підставі супровідних документів. Покупець вправі прийняти товар без спеціальної перевірки по якості, якщо товари знаходяться в спеціальній тарі і упаковці без явних видимих дефектів.

Пунктом 6 договору (в редакції протоколу розбіжностей) визначено, що ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами Специфікації та може бути змінена виключно за попереднім погодженням з Покупцем. Не більше одного разу у квартал і не більше ніж на 5 % від поточної ціни.

Вимоги по оплаті товару визначаються у Додатку № 6 до даного Договору (п. 6.6. договору).

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.01.19. У випадку, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного Договору жодна із сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, Договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір в установленому законом порядку не розірвано, його дія не припинена. Доказів зворотнього сторонами по справі суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно з ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що сторонами за договором підписано, зокрема, Специфікацію, яка діє з 01.03.18 та, відповідно, Специфікацію, яка діє з 10.04.18, які є Додатком № 1 до договору та якими визначено найменування, кількість, ціну товару тощо.

Як свідчать матеріали цієї справи, позивачем на виконання умов договору поставки від 01.03.18 № 07/2018 за період з 09.11.18 по 25.01.19 включно було поставлено ТОВ Український Рітейл товар на загальну суму 589 778,64 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (належним чином засвідченими копіями) у сукупності, а саме: видатковими накладними від 09.11.18 № ХК1А0006253 на суму 39 805,62 грн., від 16.11.18 № ХК1А0006377 на суму 19 687,23 грн., від 14.12.18 № ХК1А0006891 на суму 61 740,03 грн., від 18.12.18 № ХК1А0006963 на суму 78 255,12 грн., від 04.01.19 № ХК1А0000061 на суму 5 308,92 грн., від 04.01.19 № ХК1А0000060 на суму 30 574,71 грн., від 11.01.19 № ХК1А0000149 на суму 39 342,00 грн., від 11.01.19 № ХК1А0000150 на суму 5 230,32 грн., від 18.01.19 № ХК1А0000268 на суму 30 967,44 грн., від 18.01.19 № ХК1А0000269 на суму 32 505,36 грн., від 25.01.19 № ХК1А0000389 на суму 40 599,96 грн., від 25.01.19 № ХК1А0000390 на суму 13 067,88 грн., від 01.02.19 № ХК1А0000518 на суму 18 522,72 грн., від 01.02.19 № ХК1А0000517 на суму 43 845,21 грн., від 08.02.19 № ХК1А0000640 на суму 56 383,38 грн., від 15.02.19 № ХК1А0000761 на суму 14 878,08 грн., від 15.02.19 № ХК1А0000760 на суму 59 064,66 грн. та відповідними товарно-транспортними накладними за зазначений період, які були прийняті судом до розгляду в якості доказів у справі.

Згідно з поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві та у заяві про уточнення (збільшення) позовних вимог, заборгованість відповідача станом на 09.04.19 складає суму 565 284,26 грн., зокрема, борг за видатковою накладною від 09.11.18 № ХК1А0006253 на суму 39 805,62 грн. становить 15 311,24 грн.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 3 Додатку № 6 до договору сторонами визначено, що оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 50 (шістдесяти) календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

Враховуючи, що кількість календарних днів протягом яких проводиться оплата товару з дня його поставки зазначена у п. 3 Додатку № 6 до договору, яка виражена цифрами та словами є розбіжною між собою, суд вважає, що у такому випадку підлягає застосуванню кількість днів, яка виражена словами у дужках, оскільки таке словесне вираження більш повно конкретизує наміри сторін при визначені умов договору щодо порядку розрахунків за поставлений товар.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення п. 5 ст. 254 ЦК України, суд дійшов висновку, що строк виконання грошового зобов`язання за видатковими накладними:

- від 09.11.18 № ХК1А0006253 по 08.01.19;

- від 16.11.18 № ХК1А0006377 по 15.01.19;

- від 14.12.18 № ХК1А0006891 по 11.02.19;

- від 18.12.18 № ХК1А0006963 по 18.02.19;

- від 04.01.19 № ХК1А0000061 та № ХК1А0000060 по 05.03.19;

- від 11.01.19 № ХК1А0000149 та № ХК1А0000150 12.03.19;

- від 18.01.19 № ХК1А0000268 та № ХК1А0000269 по 19.03.19;

- від 25.01.19 № ХК1А0000389 та № ХК1А0000390 по 26.03.19;

- від 01.02.19 № ХК1А0000518 та № ХК1А0000517 по 02.04.19;

- від 08.02.19 № ХК1А0000640 по 09.04.19;

- від 15.02.19 № ХК1А0000761 та № ХК1А0000760 по 16.04.19.

Судом встановлено і вказане визнано представниками сторін у судовому засіданні 30.07.19, що після відкриття провадження у справі відповідачем на адресу позивача разом з відзивом на позовну заяву направлено дві заяви-повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 654 від 22.03.19 та за вих. № 653 від 22.03.19, які підписано заступником головного бухгалтера Саакян О.В. та засвідчено печаткою ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ (для документів).

За змістом вказаних заяв (повідомлень) за вих. № 654 від 22.03.19 та за вих. № 653 від 22.03.19, ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ станом на 21.03.19 визнає наявність заборгованості перед ТОВ Запорізький хлібокомбінат № 1 в сумі 565 284,26 грн. за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018. Посилаючись на положення ст. 601 ЦК України, а також на те, що позивач станом на 21.03.19 є боржником перед ТОВ УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ за договором на надання послуг/або договором поставки в сумі 7 682,18 грн. (заява за вих. № 654) та в сумі 36 637,45 грн. (заява за вих. № 653) відповідно, відповідачем здійснено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 7 682,18 грн. (заява за вих. № 654) та на суму 36 637,45 грн. (заява за вих. № 653) відповідно.

Пунктом 6.7. договору визначено, що вимоги Постачальника по оплаті поставленого товару припиняються заліком вимог Покупця по оплаті повернених чи тих, що підлягають поверненню Постачальнику товарів, вимог Покупця по оплаті послуг, вказаних у Додатку № 6 до даного Договору, вимог Покупця по оплаті штрафів, інших зустрічних вимог Покупця по даному договору та іншим Договорам, укладеним між Сторонами. залік здійснюється за письмовою заявою Покупця, направленому на поточну адресу Постачальника.

Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 598 ЦК України закріплено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з приписами ст. 601 ЦК України, зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (ч.1). Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін (ч.2).

Представник позивача у судовому засіданні 30.07.19 визнав наявність перед відповідача заборгованості у сумі 7 682,18 грн. та у сумі 36 637,45 грн. та, відповідно, не заперечував факту правомірності зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі заяв-повідомлень про зарахування зустрічних однорідних вимог за вих. № 654 від 22.03.19 та за вих. № 653 від 22.03.19.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст. 75 ГПК України, суд дійшов висновку, що в силу п. 6.7. договору та вимог ст. ст. 598 і ст. 601 ЦК України, зобов`язання відповідача за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018 на суму 44 319,63 грн. (7 682,18 грн. + 36 637,45 грн. = 44 319,63 грн.) є припиненими внаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог після відкриття провадження у справі № 908/744/19.

Відповідно до норм п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, у частині стягнення 44 319,63 грн. основного боргу за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018 провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України внаслідок відсутності предмета спору.

Решту суми заборгованості за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018 в розмірі 520 964,63 грн. відповідачем станом на час прийняття рішення у справі по суті спору не сплачено.

Факт наявності станом на 30.07.19 заборгованості за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018 у сумі 520 964,63 грн. відповідачем не спростовано, строк розрахунків на вказану суму станом на час вирішення спору у суді настав.

Відповідачем доказів оплати 520 964,63 грн. основного боргу за договором поставки від 01.03.18 № 07/2018 станом на 30.07.19 до суду не надано, наявності обставин, які б звільняли боржника від виконання грошового зобов`язання перед позивачем не доведено.

З огляду на викладене, враховуючи, що наявні у матеріалах цієї справи докази у своїй сукупності (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні) підтверджують, що на момент прийняття рішення у цій справі по суті спору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті поставлено позивачем товару за договором 01.03.18 № 07/2018 настав, а також враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо його оплати в сумі 520 964,63 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Запорізький хлібокомбінат № 1 до ТОВ Український рітейл про стягнення 520 964,63 грн. основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 13 834,69 грн. пені за загальний період з 29.12.18 по 09.04.19, 1152,83 грн. 3 % річних за загальний період з 29.12.18 по 09.04.19 та 5 588,85 грн. сума індексу інфляції за січень-лютий 2019 р.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Статтями 1 і 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.12 договору передбачено, що за прострочення сплати послуг, які надаються згідно Додатку № 6, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Судом при перевірці розрахунків позивача враховано, що передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Таким чином, є правомірним нарахування пені та 3 % річних з наступного дня після того, як зобов`язання мало бути виконано боржником.

Враховуючи викладене, суд перевіривши (за допомогою ІПС Законодавство) заявлену до стягнення суму пені дійшов висновку про те, що позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача 8 765,99 грн. пені, з якої: 1102,41 грн. пені за період з 09.01.19 по 22.03.19 на суму 15 311,24 грн.; 1281,56 грн. пені за період з 16.01.19 по 22.03.19 на суму 19 687,23 грн.; 2 313,98 грн. пені за період з 12.02.19 по 22.03.19 на суму 61 740,03 грн.; 2469,86 грн. пені за період з 19.02.19 по 22.03.19 на суму 78 255,12 грн.; 512,65 грн. пені за період з 06.03.19 по 22.03.19 на суму 30 574,71 грн., 89,02 грн. пені за період з 06.03.19 по 22.03.19 на суму 5 308,92 грн., 388,03 грн. пені за період з 13.03.19 по 22.03.19 на суму 39 342,00 грн., 51,59 грн. пені за період з 13.03.19 по 22.03.19 на суму 5230,32 грн.; 91,63 грн. пені за період 20.03.19 по 22.03.19 на суму 30 967,44 грн.; 96,18 грн. пені за період з 20.03.19 по 22.03.19 на суму 32 505,36 грн.; 259,47 грн. пені за період з 03.04.19 по 09.04.19 на суму 43 845,21 грн.; 109,61 грн. пені за період з 03.04.19 по 09.04.19 на суму 18 522,72 грн. В іншій частині вимоги про стягнення пені є безпідставними.

Щодо заявленої до стягнення суми 3 % річних, то за розрахунком суду ( здійснено за допомогою ІПС Законодавство) позивачем правомірно нараховано до стягнення з відповідача загальну суму 3 % річних у розмірі 730,51 грн., з якої: 91,87 грн. 3% річних за період з 09.01.19 по 22.03.19 на суму 15 311,24 грн.; 106,80 грн. 3 % річних за період з 16.01.19 по 22.03.19 на суму 19 687,23 грн.; 192,83 грн. 3 % річних за період з 12.02.19 по 22.03.19 на суму 61 740,03 грн.; 205,82 грн. 3 % річних за період з 19.02.19 по 22.03.19 на суму 78 255,12 грн.; 42,72 грн. 3 % річних за період з 06.03.19 по 22.03.19 на суму 30 574,71 грн.; 7,42 грн. 3 % річних за період з 06.03.19 по 22.03.19 на суму 5 308,92 грн.; 32,34 грн. 3 % річних за період з 13.03.19 по 22.03.19 на суму 39 342,00 грн.; 4,30 грн. 3 % річних за період з 13.03.19 по 22.03.19 на суму 5230,32 грн.; 7,64 грн. 3 % річних за період 20.03.19 по 22.03.19 на суму 30 967,44 грн.; 8,02 грн. 3 % річних за період з 20.03.19 по 22.03.19 на суму 32 505,36 грн.; 21,62 грн. 3 % річних за період з 03.04.19 по 09.04.19 на суму 43 845,21 грн.; 9,13 грн. 3 % річних за період з 03.04.19 по 09.04.19 на суму 18 522,72 грн. В іншій частині вимоги про стягнення 3 % річних є безпідставними.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції судом визнається обґрунтованим та законним нарахування за січень-лютий 2019 р. на суму 15 311,21 грн. (за заобов`язаннями по видатковій накладній від 09.11.18 № ХК1А0006253) інфляційних втрат у розмірі 230,43 грн. та за лютий 2019 р. на суму 81 427,26 грн. (за зобов`язаннями по видатковим накладним від 16.11.18 № ХК1А0006377 на суму 19 687,23 грн. та від 14.12.18 № ХК1А0006891 на суму 61 740,03 грн.) інфляційних втрат у розмірі 407,14 грн. Таким чином, судом визнається правомірним нарахування відповідачу 637,57 грн. індексу інфляції за період з січня по лютий 2019 р. В іншій частині вимоги про стягнення індексу інфляції судом визнаються необґрунтованими та безпідставними.

З огляду на викладене судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 765,99 грн. пені, 730,51 грн. 3 % річних, 637,57 грн. індексу інфляції.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 7 965,32 грн., судом покладаються на відповідача.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір, сума судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, із урахуванням вимог ст. 7 Закону України Про судовий збір, позивач не позбавлений права, у зв`язку із закриттям провадження у справі внаслідок відсутності предмету спору в частині стягнення 44 319,63 грн. основного боргу, подати до суду клопотання про повернення з державного бюджету відповідну суму судового збору.

Враховуючи подану представником позивача у судовому засіданні 30.07.19 заяву, судом питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні рішення не вирішувалось.

Судом роз`яснено представнику позивача положення ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема, що ТДВ Запорізький хлібокомбінат № 1 має право подати докази понесення судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 24, 73-80, 86, 129, п.2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ (69006, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 25, кімната 207, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю Запорізький хлібокомбінат № 1 (04070, м. Київ, вул. Ігорівська, буд. 11, літера Б, , р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) 520 964 (п`ятсот двадцять тисяч дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 63 коп. основного боргу, 8 765 (вісім тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 99 коп. пені, 730 (сімсот тридцять) грн. 51 коп. 3 % річних, 637 (шістсот тридцять сім) грн. 57 коп. індексу інфляції, 7 966 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн. 48 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю УКРАЇНСЬКИЙ РІТЕЙЛ () на користь товариства з додатковою відповідальністю Запорізький хлібокомбінат № 1 () 44 319,63 грн. основного боргу через відсутність предмету спору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

Повне рішення складено 09.08.19.

Суддя В.Л. Корсун