ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/15721/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Малашенкової Т.М. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Крапивної А.М.,

представників учасників справи:

позивача - акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (далі - Банк) - не з`явився,

відповідачів: приватного акціонерного товариства «Геркулес» (далі - ПАТ «Геркулес») - Куренного С.В.,

товариства з обмеженою відповідальністю «Провінція Плюс» (далі - ТОВ «Провінція Плюс») - Скрипника П .Г. ,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса КМНО Погорєлова Броніслава Сергійовича (далі - Приватний нотаріус Погорєлов Б.С.) - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Банку

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 (суддя Кеся Н.Б.)

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2019 [колегія суддів: Кузнецов В.О. (головуючий), судді Вечірко І.О., Чус О.В.]

зі справи № 910/15721/18

за позовом Банку до ПАТ «Геркулес», ТОВ «Провінція Плюс»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Приватний нотаріус Погорєлов Б.С.,

про визнання недійсними договору відчуження нерухомого майна за ознаками вчинення фіктивного правочину, скасування запису про реєстрацію права власності на нерухоме майно та реєстрацію права власності на нерухоме майно.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Банк звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив: визнати недійсним укладений ПАТ «Геркулес» та ТОВ «Провінція Плюс» договір купівлі-продажу комплексу від 22.02.2016 № 385; скасувати запис про реєстрацію за ТОВ «Провінція плюс» права власності на комплекс, який складається з: господарчої будівлі А-1 площею 1 730,3 кв. м, господарчої будівлі Б площею 128,6 кв. м, господарчої будівлі Г площею 145,4 кв. м, гаража Ж площею 86,6 кв. м, замощення, паркану (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 10), який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, буд. 3-Е ; зареєструвати право власності на зазначений комплекс за ПАТ «Геркулес».

1.2. Позов обґрунтовано тим, що спірний правочин є фіктивним, оскільки не був спрямований на настання правових наслідків, що обумовлені ним. За твердженнями позивача, цей правочин укладений відповідачами виключно з метою уникнення майнової відповідальності, оскільки ПАТ «Геркулес» є поручителем за зобов`язаннями приватного підприємства «Український продукт» (далі - ПП «Український продукт») перед Банком з повернення кредиту, і йому було відомо про виникнення прострочення забезпеченого зобов`язання. ПАТ «Геркулес» надалі залишається фактичним власником відповідного нерухомого майна, а спірний договір купівлі-продажу цього майна сторонами фактично не виконаний.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2019, у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Банку на користь ПАТ «Геркулес» 3 375,00 грн. витрат на правову допомогу.

2.2. Зазначені судові рішення мотивовано тим, що оспорюваний Банком договір купівлі-продажу нерухомого майна фактично виконаний сторонами, і це виключає можливість визнання його недійсним за ознакою фіктивності, в свою чергу, Банком не доведено належними та допустимими доказами, що укладення зазначеного договору може вплинути на виконання ПАТ «Геркулес» своїх зобов`язань перед Банком за договором поруки. Оскільки судами відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним спірного договору купівлі-продажу, відсутні також підстави й для задоволення похідних позовних вимог про скасування запису про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості за ТОВ «Провінція Плюс» та проведення реєстрації права власності на цей об`єкт за ПАТ «Геркулес».

2.3. За результатами розгляду справи місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність підстав для покладення на Банк витрат ПАТ «Геркулес» на правову допомогу адвоката.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

Банк, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення про задоволення позову.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1.1. За твердженнями скаржника, судами попередніх інстанцій неповно встановлені фактичні обставини, що призвело до помилкової відмови в позові. Так, суди не досліджували обставин того, що відповідачі можуть бути пов`язаними між собою юридичними особами, належним чином не перевіряли, чи направлені дії сторін спірного договору на дійсний перехід права власності на нерухоме майно до іншої юридичної особи, а також не встановлювали, чи продовжував продавець фактично володіти та користуватися цим майном.

4.1.2. Скаржник вважає, що ПАТ «Геркулес» станом на лютий 2016 року було обізнане про неналежне виконання ПП «Український продукт» своїх зобов`язань перед Банком з повернення кредиту за генеральним договором на здійснення кредитних операцій від 19.06.2013 № 190613-КЛВТ та з метою уникнення майнової відповідальності за договором поруки від 19.06.2013 № 190613-П, яким забезпечувались зобов`язання ПП «Український продукт», уклало спірний договір.

4.1.3. Дійсним наміром вчинення цього правочину було приховування нерухомого майна від виконання в майбутньому судового рішення про стягнення грошових коштів на підставі договору поруки за рахунок відчуженого майна. ПАТ «Геркулес» надалі залишається фактичним власником відповідного нерухомого майна, а спірний договір купівлі-продажу сторонами не виконано.

4.1.4. Також скаржник вважає, що неправомірним є покладення на нього судових витрат з оплати адвокатських послуг у надмірній, на його думку, сумі 3 375,00 грн., оскільки адвокатом ПАТ «Геркулес» у 5 аналогічних справах між тими ж сторонами, в яких змінюється тільки адреса нерухомості в договорах купівлі-продажу, надано ідентичні відзиви.

4.2. Доводи інших учасників справи

4.2.1. ПАТ «Геркулес» і ТОВ «Провінція Плюс», кожне окремо, подали відзиви на касаційну скаргу, в яких зазначили про безпідставність її доводів та просили оскаржувані судові рішення зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

ПАТ «Геркулес» у відзиві на касаційну скаргу наведено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які воно очікує понести у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.

4.2.2. Відзив на касаційну скаргу від Приватного нотаріуса Погорєлова Б.С. не надходив.

5. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5.1. 19.06.2013 публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (кредитор; правонаступником якого є Банк) та ПП «Український продукт» (позичальник) укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 190613-КЛВТ (далі - Генеральний договір), яким визначено загальні умови надання банком кредитів (траншів) позичальнику в майбутньому. Конкретний порядок, істотні умови надання кредитів визначається договором про надання кредиту (траншу), що укладається сторонами в межах цього договору і є його невід`ємною частиною. Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до закінчення строку, зазначеного в пункті 2.4 цього договору, а в невиконаній частині - до повного виконання зобов`язань сторонами за кредитними договорами/цим договором.

5.2. Відповідно до пункту 2.4 Генерального договору кредитор надає позичальнику послуги по здійсненню кредитних операцій в межах загальної суми ліміту кредитування в розмірі 15 000 000,00 грн., строки користування кожним окремим кредитом визначається відповідним договором про надання кредиту (траншу) згідно зі строками кредитування, встановленими у відповідних договорах про надання кредиту (траншу), але не пізніше 18 червня 2014 року.

5.3. Згідно з пунктом 2.5 Генерального договору сплата кредитору нарахованих процентів за користування кредитами відбувається щомісячно. Проценти за користування кредитами сплачуються на рахунки банку, що вказані у пункті 2.7 цього договору. Сума заборгованості за кредитом/кредитами, що не сплачена позичальником у визначений кредитним договором строк, наступного робочого дня вважається простроченою.

5.4. На виконання Генерального договору позичальником та кредитором укладено договори про надання кредиту (траншів), а саме:

- від 05.02.2014 № 050214, за яким надано транш в розмірі 7 540 000,00 грн.;

- від 05.02.2014 № 050214/2, за яким надано транш в розмірі 2 460 000,00 грн.;

- від 11.02.2014 №110214, за яким надано транш в розмірі 5 000 000,00 грн.

5.5. Як забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Генеральним договором публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (кредитор) та ПАТ "Геркулес" (поручитель) було укладено договір поруки від 19.06.2013 № 190613-П (далі - Договір поруки), за яким поручитель зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання ПП «Український продукт» своїх зобов`язань перед Банком за Генеральним договором зі всіма змінами та доповненнями до нього або які можуть виникнути на підставі нього у майбутньому, та за договорами про надання кредитів (траншів), які будуть укладені в майбутньому, в межах Генерального договору, а саме: по поверненню кредитів у загальній сумі 15 000 000,00 грн.

5.6. Відповідно до пункту 2.1 Договору поруки підставою для цього договору є дійсна вимога кредитора до позичальника, що встановлена кредитним договором, укладеним у межах генерального договору.

5.7. Згідно з пунктом 2.1.1 Договору поруки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора, що містить розрахунок суми існуючої заборгованості, поручитель зобов`язується перерахувати суми, що підлягають погашенню згідно з розділом 1 цього договору на рахунки, на яких враховується балансова заборгованість позичальника перед кредитором, протягом одного банківського дня з моменту отримання письмової вимоги.

5.8. За приписами пунктів 2.1.2, 3.2 Договору поруки поручитель зобов`язується впродовж п`яти днів повідомляти кредитора про будь-які дії щодо змін своєї організаційно-правової форми, предмета напрямків діяльності, проведені перереєстрації в органах державної влади, зміни створення або становлення учасником нових осіб, зміни структури складу засновників/учасників, укладення з третіми особами будь-яких угод про спільну діяльність, якими передбачається розподіл прибутку поручителя або передача його власного майна у спільну діяльність, або інших змін, що можуть вплинути на виконання поручителем зобов`язань за цим договором поруки. У випадку невиконання поручителем обов`язків, передбачених пунктом 2.1.1 цього договору, впродовж одного банківського дня з моменту отримання письмової вимоги кредитора, поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Сплата пені не звільняє поручителя від виконання зобов`язань за цим договором.

5.9. 22.02.2016 ПАТ «Геркулес» (продавець) та ТОВ «Провінція Плюс» (покупець) уклали Договір купівлі-продажу комплексу № 385 (далі - Договір купівлі-продажу), за умовами якого продавець передає, а покупець приймає у власність комплекс, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, буд. 3-Е , та зобов`язується оплатити його вартість за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі.

5.10. Відповідно до пункту 1.2 Договору купівлі-продажу комплекс складається з: господарчої будівлі А-1 площею 1 730,3 кв. м, господарчої будівлі Б площею 128,6 кв. м, господарчої будівлі Г площею 145,4 кв. м, гаража Ж площею 86,6 кв. м, замощення, паркану. Комплекс передається разом з будь-яким інженерними та іншими комунікаціями, санітарно-технічними системами, що забезпечують можливість використання комплексу за призначенням. Комплекс знаходиться на земельній ділянці, площею 0,9445 га, кадастровий номер: : 06:218:0005.

5.11. За приписами пунктів 2.1, 2.3 Договору купівлі-продажу покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість комплексу протягом 20 банківських днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок продавця, що має бути підтверджено відповідним банківським документом. Продаж комплексу здійснюється за 310 436,16 грн. з урахуванням ПДВ в розмірі 51 739,36 грн.

5.12. Договір купівлі-продажу посвідчений Приватним нотаріусом Погорєловим Б.С. Внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

5.13. На виконання умов Договору купівлі-продажу ТОВ «Провінція Плюс» перерахувало ПАТ «Геркулес» 310 436,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.03.2016 № 100. Актом приймання-передачі нерухомого майна від 02.02.2016 сторони засвідчили передачу нерухомого майна, обумовленого Договором купівлі-продажу.

5.14. Рішенням господарського суду Донецької області від 05.12.2018 стягнуто з ПАТ «Геркулес» на користь Банку заборгованість зі сплати кредиту в сумі 15 000 000,00 грн., стягнуто солідарно з ПАТ «Геркулес» та ПП «Український продукт» на користь Банку заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитними коштами в сумі 11 826 903,21 грн.

6. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

6.1. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України):

пункт 1 частини другої статті 11:

- підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

частина перша статті 202:

- правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків;

частини перша, третя, п`ята статті 203:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

стаття 204:

- правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

стаття 215:

- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу;

- недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним;

- якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин);

частини перша, третя статті 216:

- недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю;

- правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів;

стаття 234:

- фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином;

- фіктивний правочин визнається судом недійсним;

- правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

6.2. Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

стаття 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

- предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

частина перша статті 86:

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів;

частини перша та друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

7.1. Причиною спору у справі стало питання про наявність чи відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна з підстав його фіктивності, скасування державної реєстрації права власності на це майно за покупцем та повернення його реєстрації за попереднім власником.

7.2. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, незалежно від того, в якій формі він вчинений, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Якщо сторони не вчиняли ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

Основною ознакою фіктивності договору є наявність зовнішньої форми правочину, що фіксує удавані наміри сторін, та відсутність у сторін дійсного наміру створити наслідки, які зумовлювалися у цьому правочині. У діях сторін, що імітують правочин, відсутня спрямованість на встановлення, припинення або іншу зміну цивільних правовідносин.

У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то такий правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

7.3. Як правильно зазначено судами попередніх інстанцій, вчинений позивачем та відповідачем спірний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу нерухомого майна.

Правовий аналіз положень статей 626, 655, 662, 691 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір купівлі-продажу є двостороннім правочином, за яким обов`язку продавця з передачі майна (товару) у власність покупця кореспондується обов`язок останнього з його прийняття та оплати.

Таким чином, звертаючись з позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу з підстав його фіктивності, позивач зобов`язаний довести, що учасники цього правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

7.4. За результатами розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставин фіктивності Договору купівлі-продажу, тоді як учасниками спірного правочину надано достатні докази на підтвердження реальності та правомірності його укладення.

Так, судами попередніх інстанцій з`ясовано, що визначене спірним Договором купівлі-продажу нерухоме майно передано продавцем покупцю на підставі акта приймання-передачі нерухомого майна від 02.02.2016. Оплату 310 436,16 грн. обумовленої договором вартості зазначеного майна здійснено покупцем згідно з платіжним дорученням від 10.03.2016 № 100. Реальність переходу права власності на нерухоме майно за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, буд. 3-Е , від ПАТ «Геркулес» до ТОВ «Провінція Плюс» на підставі Договору купівлі-продажу підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

З урахуванням зазначеного суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо недоведеності і безпідставності позовних вимог про визнання Договору купівлі-продажу недійсним.

7.5. Доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують та не впливають на них. Так, судами попередніх інстанцій з належною повнотою встановлені фактичні обставини, у тому числі щодо дійсності переходу права власності на нерухоме майно від продавця до покупця за спірним Договором купівлі-продажу.

Встановленими судами попередніх інстанцій обставинами справи спростовуються твердження скаржника про те, що цей правочин сторонами не виконано.

У касаційній скарзі Банк посилається на безпідставну відмову судів попередніх інстанцій у задоволенні його клопотання про витребування доказів, однак як вбачається з оскаржуваних судових рішень судами надано належну правову оцінку необхідності витребуванню таких доказів та з необхідним обґрунтуванням відмовлено у його задоволенні.

Касаційний господарський суд вважає за необхідне також відзначити, що обізнаність або необізнаність ПАТ «Геркулес» про наміри Банку звернутись з позовом до суду про стягнення боргу за відсутності встановлених законодавством України, судом або договором обмежень щодо відчуження майна, тобто відсутності між сторонами відносин майнової поруки стосовно відчуженого майна, саме по собі не є правовою підставою для визнання оспореного правочину недійсним.

7.6. За таких обставин справи Касаційний господарський суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволенні позовних вимог про визнання Договору купівлі-продажу недійсним, а також про відсутність підстав для скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за покупцем та для його реєстрації за попереднім власником як похідних позовних вимог.

7.7. У касаційній скарзі Банк також не погоджується зі стягненням з нього на користь ПАТ «Геркулес» витрат на правову допомогу, понесених останнім під час розгляду справи у суді першої інстанції.

У розгляді питання щодо компенсації витрат ПАТ «Геркулес» на надання правової допомоги місцевим господарським судом встановлено, що факт її надання підтверджується договором про надання правової допомоги від 19.01.2017, укладеним ПАТ «Геркулес» та адвокатом Ципляком Павлом Сергійовичем, а також актом приймання-передачі наданої правової допомоги зі справи № 910/15721/18. Фактична оплата наданих послуг підтверджується відповідною банківською випискою. Наведене у своїй сукупності з урахуванням результатів розгляду справи є підставою для відшкодування таких витрат Банком на користь ПАТ «Геркулес» відповідно до вимог статей 126, 129 ГПК України.

Касаційним господарським судом не приймаються посилання Банку на неспівмірність суми заявлених витрат на правову допомогу зі складністю справи, оскільки вони спростовуються як розміром вимог, так і фактичними обставинами справи.

7.8. З огляду на викладене висновки судів попередніх інстанцій про стягнення з Банку на користь ПАТ «Геркулес» 3 375,00 грн. витрат на правову допомогу є правомірними та обґрунтованими.

7.9. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до таких правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам відповідають.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

8.1. Доводи Банку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження за результатами перегляду справи в касаційному порядку.

8.2. За таких обставин Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги Банку без задоволення, а судових рішень першої та апеляційної інстанцій - без змін як таких, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

9. Судові витрати

У зв`язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалені судові рішення, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2019 зі справи № 910/15721/18 залишити без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко