ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3159/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Байдакової Анни Юріївни, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані", м.Київ
про визнання недійсним повідомлення про дострокове розірвання договору оренди
за участю представників:

від позивача: Байдакова А.Ю., паспорт

від відповідача: Харченко К.С., довіреність №03/14-01 від 14.01.2019

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Байдакова Анна Юріївна (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (надалі - відповідач) про визнання недійсним дострокового розірвання відповідачем договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1, викладене у формі повідомлення від 25.10.2018 №01/25-10 про дострокове розірвання вказаного договору.

На підтвердження позовних вимог, позивач вказує на те, що відповідач всупереч вимогам статей 188, 283, 291 ГК України та статей 782, 783 ЦК України здійснив одностороннє розірвання договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1 шляхом направлення повідомлення від 25.10.2018 №01/25-10.

Ухвалою від 26.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.12.2019.

Слід зазначити, що до моменту відкриття провадження у справі позивачем подавалися заяви про забезпечення позову, а саме: заява від 22.11.2018, яка повернута позивачу ухвалою від 23.11.2018, та заява від 22.11.2018, у задоволенні якої було відмовлено ухвалою від 26.11.2018.

Також, 22.11.2018 від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду, яка в подальшому була відкликана відповідною заявою позивача від 23.11.2018.

10 грудня 2018 року від позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд визнати недійсним повідомлення ТОВ "Крона Компані" від 25.10.2018 №01/25-10 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1.

14 грудня 2018 року від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він проти позовних вимог заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість. При цьому, вказав, що припинення договору оренди шляхом надіслання повідомлення про це орендодавцем відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору. Також, вважає, що орендарем були допущені істотні порушення своїх зобов`язань за договором.

18 грудня 2018 року відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/3248/18.

У підготовчому засіданні 18.12.2018 судом оголошено перерву до 26.12.2018.

26 грудня 2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, яка містить заперечення проти доводів відповідача, викладених у відзиві. Зокрема, позивач вказав, що підстави для розірвання договору найму передбачені статтями 782, 783 (на вимогу наймодавця) та 784 (на вимогу наймача) ЦК України, які не містять обставин, передбачених підпунктами 41.3.6 та 41.3.8 пункту 41.3 ст. 41 Договору оренди. Стосовно посилання відповідача на ч.1 ст.188 ГК України позивач зазначив, що дана норма є загальною нормою при врегулюванні питань зміни та розірвання господарських договорів. В той же час стаття 291 ГК України регулює питання розірвання саме договорів оренди майна та є спеціальною нормою. Відтак, положення ч.1 ст.188 ГК України, якою передбачена можливість розірвання господарських договорів в односторонньому порядку, якщо це передбачено договором, не застосовуються до договорів оренди майна, оскільки статтею 291 ГК України, яка є спеціальною, прямо заборонено одностороннє розірвання договору оренди майна. Також, позивач зауважив, що ним станом на дату направлення відповідачем оскаржуваного повідомлення вже був укладений договір страхування, а тому передбачене підпунктом 41.3.6 пункту 41.3 ст. 41 Договору оренди порушення було відсутнє. Заперечив позивач і посилання відповідача на порушення ним умов підпункту 41.3.8 пункту 41.3 ст. 41 Договору оренди, оскільки дана умова договору не відповідає вимогам ст. 4 ГК України, ст.ст. 1, 2, 16 ЦК України.

У підготовчому засіданні 26.12.2018 задоволено заяву позивача про зміну предмету позову. При цьому суд виходив з того, що відповідно до частини 3 статті 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Частиною 5 статті 46 ГПК України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі. Вищевказані процесуальні норми були дотримані позивачем, а тому заява позивача про зміну предмету позову підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, у даній справі розглядається вимога про визнання недійсним повідомлення ТОВ "Крона Компані" від 25.10.2018 №01/25-10 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1.

Також, у підготовчому засіданні 26.12.2018 судом оголошено перерву до 22.01.2019.

03 січня 2019 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, у яких він наполягав на своїй правовій позиції щодо спірних правовідносин. Зокрема наголосив на тому, що ст. 291 ГК України не містить жодної заборони сторонам за взаємною згодою визначити інший порядок припинення договору і не встановлює, що така умова договору є нікчемною або недопустимою. Таким чином, чинне законодавство України надає сторонам право встановити інші підстави та порядок припинення договору оренди, ніж це передбачено ст. 291 ГК України або ст.ст. 782, 783 ЦК України. Щодо вчинення орендарем істотних порушень своїх зобов`язань за Договором оренди позивач зазначив, що відповідно до п.5.1. Договору до дати надання доступу до приміщення або до дати початку зобов`язаний укласти договори страхування від ризиків настання випадків, вказаних в п.5.2, передати їх орендодавцеві в порядку, передбаченому п.5.4. цього Договору та безперервно впродовж всього строку оренди підтримувати дію вищеназваних договорів страхування за свій рахунок. Датою початку було 09.12.2016, а договір страхування орендар уклав лише 18.07.2018. Таким чином, орендар не виконував на момент відправлення повідомлення про дострокове розірвання Договору зобов`язання щодо безперервного підтримання дії договорів страхування впродовж всього строку оренди. Крім того, відповідач вказав, що підпункт 41.3.8. Договору містить поняття не "ділова репутація", а просто "репутація", які не є тотожними за змістом. Визначення поняття "репутація" в законодавстві відсутнє. Тлумачний словник ("Словник української мови", виданий Академією наук України у 2010 році) передбачає, що репутація є громадською думкою про когось чи щось, соціальною оцінкою чи усталеними уявленнями про особу чи об`єкт, що впливає на ставлення суспільства до цієї особи чи об`єкта. Таким чином, жодних протиріч із законодавством немає, оскільки використовується загальне поняття "репутація" а не "ділова репутація" і використовується у відповідному значенні.

22 січня 2019 року від позивача надійшло письмове заперечення проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У підготовчому засіданні 22.01.2019 судом постановлено ухвали без виходу до нарадчої кімнати про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 12.02.2019.

Ухвалою від 12.02.2019 провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/3248/18 за позовом ФОП Байдакової А.Ю. до ТОВ "Крона-Компані" про визнання недійсними пункту 41.3 (в цілому) договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1.

07 березня 2019 року від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зауважив, що відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 №01-8/211 слід враховувати, що відповідно до частини другої ст.4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Тому в разі, якщо норми ГК України не містять особливостей регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання, а встановлюють загальні правила, які не узгоджуються із відповідними правилами ЦК України, слід застосовувати правила, встановлені ЦК України. Виходячи із зазначеного, загальна норма, яка передбачена ч.1 ст. 291 ГК України (про неможливість односторонньої відмови від договору) не узгоджується із ст.651 ЦК України, яка допускає розірвання договору якщо право на таку відмову встановлено договором, а отже, застосуванню підлягає ст.651 ЦК України.

Ухвалою від 10.06.2019 провадження у справі №922/3159/18 поновлено, підготовче засідання призначено на 24.06.2019.

У підготовчому засіданні 24.06.2019 представники учасників справи повідомили, що надали всі наявні у них докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, а також вважають, що всі питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, є вирішеними.

У зв`язку з цим, у підготовчому засіданні судом було постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до частини 6 статті 183 ГПК України за письмовою згодою учасників справи розгляд справи по суті розпочато 24.06.2019 після закінчення підготовчого засідання.

У судових засіданнях 24.06.2019 та 17.07.2019 судом оголошувалися перерви до 17.07.2019 та 24.07.2019, відповідно.

У судовому засіданні 24.07.2019 позивач підтримала доводи, які були викладені в позовній заяві та відповіді на відзив, а також просила задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні заявив усне клопотання про зупинення розгляду справи до прийняття Верховним Судом судового рішення у пов`язаній справі №922/3248/18.

Дане клопотання було залишено судом без задоволення з огляду на приписи частини 3 статті 195 ГПК України.

Разом із тим, суд зауважує, що у випадку скасування Верховним Судом постанови Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №922/3248/18, відповідач вправі подати заяву про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.

Також представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві, запереченнях на відповідь на відзив та додаткових поясненнях, просив у позові відмовити.

У судовому засіданні 24.07.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01 грудня 2016 року між відповідачем, як орендодавцем, та позивачем, як орендарем, укладено Договір оренди № Е-1/Х-1 (надалі - Договір), за умовами якого орендодавець зобов`язався передати в оренду приміщення, яке знаходиться в торговому центрі, а орендар зобов`язався прийняти, оплатити оренду і повернути приміщення орендодавцю на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до пункту 1.1 Договору терміни, які вживаються у цьому Договорі, використовуються у такому значенні:

Дата початку - дата передачі приміщення та обладнання в оренду (п.1.1.8)

Оренда - строкове платне користування приміщенням в порядку та на умовах, встановлених цим Договором (п.1.1.16);

Приміщення - нежитлове приміщення, частина торгового центру, яке передається в оренду відповідно до умов цього Договору (п. 1.1.24);

Торговий центр - будівля торгово-розважального центру "Караван Megastore", розташована за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7 (п. 1.1.32).

Пунктами 3.1 та 3.2 Договору визначено, що приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на першому поверсі торгового центру, - секція № Е-1. Місцезнаходження приміщення визначається згідно витягу з плану торгового центру (додаток А до цього Договору), та відмічене кольором або штрихуванням.

Договір набуває чинності з моменту його укладення та закінчується в останній день строку оренди. Строк оренди становить 1090 календарних днів та починає обчислюватися з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення (пункти 8.1, 8.4 Договору).

Акт прийому-передачі приміщення підписано сторонами 09.12.2016, отже останнім днем строку оренди є 03.12.2019 року.

Пунктом 41.3 Договору сторони визначили, що орендодавець має право припинити дію цього договору, письмово попередивши про це орендаря не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів, у разі вчинення орендарем істотного порушення цього договору. В такому випадку, договір вважається розірваним на 31 (тридцять перший) календарний день від дня відправки орендодавцем повідомлення про дострокове розірвання цього договору. В цілях цього договору істотним порушенням орендарем своїх зобов`язань за цим договором, яке надає орендодавцю право відмови від зобов`язань за цим договором, буде наявність будь-якої з наступних обставин, зокрема:

п. 41.3.6. договору - орендар не виконує своїх зобов`язань щодо страхування;

п. 41.3.8. договору - орендар, на власний розсуд орендодавця, демонструє невідповідне або неприйнятне ставлення до орендодавця або до інших орендарів торгівельного центру, яке завдає шкоди репутації торгівельного центру.

Як зазначає позивач у позові, 02.11.2018 вона отримала повідомлення відповідача №01/25-10 від 25.10.2018 про дострокове розірвання Договору, згідно з яким у зв`язку з порушенням орендарем своїх зобов`язань щодо страхування та враховуючи, що орендодавець розцінює ставлення орендаря до орендодавця як неприйнятне, що завдає шкоди репутації торговельного центру, ТОВ "Крона-Компані" на підставі пункту 41.3 та пунктів 41.3.6, 41.3.8 Договору повідомляє про розірвання Договору на 31 календарний день з моменту відправлення цього повідомлення.

Оскільки вказане повідомлення було направлено 25.10.2018, розірвання Договору відбудеться 25.11.2018.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 07.12.2018, просить суд визнати недійсним повідомлення ТОВ "Крона Компані" від 25.10.2018 №01/25-10 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1, оскільки у відповідача згідно ч.1 ст. 291 ГК України відсутнє право на односторонню відмову від договору, а вказані у оспорюваному повідомленні обставини не можуть бути підставою для розірвання договору найму, оскільки не передбачені приписами статей 782, 783 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

У даному випадку оспорюване повідомлення відповідача є одностороннім правочином, оскільки тягне за собою розірвання Договору в односторонньому порядку та впливає на права та обов`язки сторін.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оспорюване повідомлення відповідача про розірвання Договору здійснено відповідачем на підставі пункту 41.3, підпунктів 41.3.6 та 41.3.8 Договору.

Суд зазначає, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №922/3248/18, за позовом ФОП Байдакової А.Ю. до ТОВ "Крона-Компані" про визнання недійсними пункту 41.3 (в цілому) договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1, було скасовано рішення господарського суду Харківської області від 07.03.2019 у цій справі, яким у задоволенні даного позову було відмовлено. Судом апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду було прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ФОП Байдакової А.Ю. задоволено та визнано недійсним пункт 41.3 статті 41 договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1.

При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що оскільки частиною 1 статті 291 Господарського кодексу України прямо встановлено заборону на односторонню відмову від договору оренди, враховуючи положення статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони за договором № Е-1/Х-1 від 01.12.2016 позбавлені можливості відступити від положень цієї норми, а тому зміст спірного пункту 41.3 вказаного договору, яким передбачено право на односторонню відмову орендодавця від договору суперечить наведеній імперативній нормі ч. 1 статті 291 Господарського кодексу України.

Також статтею 782 ЦК України (яка є спеціальною нормою, що регулює право наймодавця відмовитися від договору найму) єдиною підставою відмови від договору встановлено лише обставину невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд, в той час як всупереч цій нормі всі підпункти пункту 41.3 спірного договору містять інші підстави такої відмови.

Вищевказана постанова Східного апеляційного господарського суду у справі №922/3248/18 набрала законної сили 28.05.2019.

Згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №922/3248/18, щодо недійсності пункту 41.3 статті 41 Договору, який суперечить частині 1 статті 291 ГК України та статті 782 ЦК України, мають преюдиціальне значення для розгляду даної справи №922/3159/18.

Отже, оскільки оспорюване у даній справі повідомлення відповідача, як односторонній правочин, ґрунтується саме на підпунктах 41.3.6 та 41.3.8 пункту 41.3 ст. 41 Договору, який визнано недійсним у судовому порядку, суд констатує, що дане повідомлення про розірвання також суперечить частині 1 статті 291 ГК України та статті 782 ЦК України.

Зазначене, в свою чергу, є підставою для визнання його недійсним з огляду на положення частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона Компані" від 25.10.2018 №01/25-10 про дострокове розірвання договору оренди від 01.12.2016 №Е-1/Х-1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона-Компані" (04074, м.Київ, вул.Лугова, буд.12, код 32759456) на користь Фізичної особи-підприємця Байдакової Анни Юріївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 1762,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "05" серпня 2019 р.

Суддя М.В. Калантай