РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2019Справа № 910/4425/19

За позовомОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр Фонд Можливостей»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор»
провизнання договору недійсним
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи (за первісним позовом):

від позивачане з`явилися
від відповідачаЗубрев О.В.
від третьої особине з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр Фонд Можливостей» про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 від 25.02.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на момент укладення оспорюваного договору відповідач надав позивачу недостовірну інформацію про наявність у власності відповідача цінних паперів, купівля-продаж яких була предметом даного договору, чим ввів позивача в оману.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/4425/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; підготовче засідання у справі призначено на 16.05.2019.

06.05.2019 від відповідача надійшла заява про залучення Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр фонд облігацій» до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

10.05.2019 від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2019 відкладено підготовче засідання у справі на 05.06.2019.

03.06.2019 від відповідача надійшла заява про застосування наслідків сплину строку позовної давності та надійшов відзив на позов.

03.06.2019 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що позивач у своїй позовній заяві необґрунтовано вказує на те, що відповідач надав недостовірну інформацію позивачу про наявність у його власності цінних паперів, які предметом договору купівлі-продажу. Відповідач вважає, що наведені позивачем обставини є домислами позивача, позовні вимоги повністю надумані та таким чином позивач намагається уникнути відповідальності за невиконання договору з його боку, що полягає у невиконанні грошового зобов`язання за отримані цінні папери.

05.06.2019 від відповідача надійшло клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, яке судом задоволено, та відповідні докази долучені до матеріалів справи.

05.06.2019 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська фондова компанія» співвідповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська фондова компанія» до участі у справі співвідповідачем; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів; задоволено клопотання позивача про приєднання доказів; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсіфікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр фонд облігацій» до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал».

У підготовчому засіданні 05.06.2019 було оголошено перерву до 26.06.2019.

18.06.2019 від позивача надійшла відповідь на відзив.

26.06.2019 від відповідача надійшли клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи, які судом задоволені та відповідні докази долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 26.06.2019 було оголошено перерву до 09.07.2019.

27.06.2019 від відповідач надійшли заперечення на відповідь на відзив.

08.07.2019 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 09.07.2019 подав клопотання про відшкодування судових витрат та клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи. Судом долучено до матеріалів справи подані відповідачем письмові докази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.07.2019.

26.07.2019 від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника, а також заперечення проти клопотання про відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні 29.07.2019 судом розглянуто та задоволено клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечував.

Третя особа представників у судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм право не скористалася.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 між громадянином України ОСОБА_1 (покупець) та Публічним акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр Фонд Можливостей» (продавець) було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступні цінні папери (далі - ЦП): вид, тип та форма ЦП - акції прості іменні; форма існування ЦП - бездокументарна; емітент - Публічне акціонерне товариство «Запоріжтрансформатор», код ЄДРПОУ емітента - 00213428; міжнародний ідентифікаційний номер ЦП (код ISIN) UA, номінальна вартість ЦП - 0,01 грн; кількість ЦП (пакет ЦП) - 64030 шт.; загальна сума договору - 93484,80 грн.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 Договору загальна сума договору становить 93483,80 грн без ПДВ. Покупець зобов`язується до 31.12.2015 включно перерахувати загальну вартість пакетів ЦП, вказану в п. 2.1 Договору на банківський рахунок продавця. Спосіб проведення розрахунків - без дотримання принципу «поставка цінних паперів проти оплати» та у безготівковій формі.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору перереєстрація права власності на ЦП здійснюється в межах Національної депозитарної системи України. Право власності на ЦП переходить до покупця в момент зарахування ЦП на рахунок у ЦП покупця. Сторони домовилися, що кожна із сторін сплачує послуги власної депозитарної установи та послуги свого банку, пов`язані зі здійсненням платежів за даним договором, самостійно.

Усі дивіденди, відсотки, дохід або інший прибуток на ЦП, нараховані і сплачені продавцеві після підписання цього договору, підлягають поверненню продавцем покупцеві протягом 3 банківських днів з дня одержання таких коштів (п. 3.3 Договору).

Згідно з п. 3.4 Договору продавець зобов`язується до 29.04.2016 виконати всі дії, необхідні для передачі ЦП у власність покупця, у тому числі надати своїй депозитарній установі розпорядження на списання ЦП з рахунку у ЦП продавця на рахунок у ЦП покупця. Покупець зобов`язаний у той же строк надати своєму зберігачу розпорядження про зарахування ЦП на свій рахунок в ЦП.

У п. 3.5 Договору сторони зазначили реквізити рахунків в ЦП сторін.

Відповідно до п. 4.1 Договору продавець гарантує, що на дату підписання даного договору він має всі необхідні права для продажу ЦП відповідно до умов даного договору і що ЦП належним чином випущені та зареєстровані, не обтяжені заставою або іншим обтяженням, приватним або публічним, не перебувають під арештом в не є предметом судового спору. Продавець також гарантує, що підписання і виконання даного договору не спричиняє порушення будь-якого закону, іншого нормативного акту або судового рішення, що набуло чинності на момент підписання даного договору.

За умовами п.п. 5.1 - 5.4 Договору, продавець зобов`язаний забезпечити передачу ЦП, що є предметом цього договору, у власність покупця в терміни та в порядку, визначеному цим Договором; продавець має право отримати загальну суму договору в порядку та терміни, встановлені цим договором; покупець зобов`язується сплатити загальну суму договору в порядку та терміни, встановлені цим договором: забезпечити отримання ЦП, що є предметом цього договору, на свій рахунок у ЦП; покупець має право отримати ЦП, що є предметом цього договору у власність в терміни та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 8.5 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Факт виконання зобов`язань оформлюється підписанням сторонами акту про виконання договору за договором купівлі-продажу ЦП.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

За приписами ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з ч. 1 ст. 229 Цивільного кодексу України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на момент укладення оспорюваного Договору відповідач надав позивачу недостовірну інформацію про наявність у власності відповідача цінних паперів, купівля-продаж яких була предметом даного Договору.

Так, позивач стверджує, що наявність у власності продавця за договором купівлі-продажу цінних паперів, продаж яких є предметом відповідного договору, має істотне значення в розумінні ст. 229 Цивільного кодексу України, однак, на момент укладення Договору №БВ-25/02 від 25.02.2015 відповідач не володів простими іменними акціями Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» у кількості 64030 шт., чим ввів позивача в оману.

В подальшому, як стверджує позивач, зважаючи на відсутність у власності відповідача передбачених п. 1.1 Договору цінних паперів, відповідач не зміг забезпечити вчинення всіх дій, необхідних для передачі цінних паперів у строк до 29.04.2016, як це було передбачено п.3.4 Договору №БВ-25/02 від 25.02.2015.

Посилаючись на дані обставини, позивач вказує на наявність підстав для визнання Договору купівлі-продажу №БВ-25/02 від 25.02.2015 недійсним на підставі ст. 230 Цивільного кодексу України.

Суд відзначає, що у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 Цивільного кодексу України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв`язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). При цьому особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі ст. 230 Цивільного кодексу України може бути визнаний судом недійсним. Саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №911/485/18.

Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін.

Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 Цивільного кодексу України.

Виходячи з чого, з наведених норм вбачається, що для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання), вчиненого під дією обману необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію, а також наявність умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №913/312/17.

Об`єктом купівлі-продажу за оспорюваним Договором є цінні папери - прості іменні акції Публічного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор» у кількості 64030 шт.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про депозитарну систему України» документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Для долучення до матеріалів справи відповідачем надано копію Інформаційної довідки про стан рахунку в цінних паперах, надану ПАТ «Національний депозитарій України», згідно з якою на рахунку депонента - Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр Фонд Можливостей» станом на 25.02.2015 (тобто, на момент укладення спірного правочину) обліковувалися, зокрема, такі цінні папери: найменування емітента - ПрАТ «ЗТР», , код цінних паперів - UA; вид, тип, форма випуску цінних паперів, серія - акції, іменні прості, бездокументарна; номінальна вартість одного ЦП - 0,01 грн; кількість ЦП - 253730 шт.; загальна номінальна вартість 2537,30 грн.

Крім цього, для долучення до матеріалів справи відповідачем надано копію листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» вих.№142/19 від 28.05.2019, адресованого Господарському суду Волинської області на виконання ухвали від 16.05.2019 у справі №903/18/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр фонд можливостей» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал» про стягнення 143949,68 грн, з яких: 93483,80 грн простроченого грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 від 25.02.2015, 9348,38 грн пені, нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання, передбаченого п. 6.1. Договору, 32719,33 грн суми збитків від інфляції та 8398,17 грн трьох відсотків річних.

У вищевказаному листі вих.№142/19 від 28.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Універ Капітал», яке здійснює депозитарну діяльність депозитарної установи, підтверджує отримання розпорядження на проведення облікової операції, яке зареєстроване в журналі розпоряджень за номером 15856 від 19.05.2016 від ОСОБА_1 , а саме: зарахування простих іменних акцій ПАТ «ЗТР» (код ЦП: UA) в кількості 64030 штук на рахунок депонента в цінних паперах фізичної особи ОСОБА_1 (депозитарний код рахунку в цінних паперах депонента 401836-UA10102829) з рахунку в цінних паперів контрагента ПАТ «ЗНКІФ «Прем`єр Фонд Можливостей» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 від 25.02.2015.

Даним листом депозитарна установа підтвердила прийняття до виконання вищевказаного розпорядження ОСОБА_1 та виконання депозитарної операції 19.05.2016, пов`язаної з набуттям прав на цінні папери депонентом ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 від 25.02.2015, яка передбачає перехід права власності на прості іменні акції ПАТ «ЗТР», код ЦП: UA в кількості 64030 штук від контрагента ПАТ «ЗНКІФ» «Прем`єр Фонд Можливостей», код за .

Разом з відповідним листом депозитарної установи відповідачем надано копії виписки про стан рахунків і цінних паперах ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , депозитарний код рахунку в цінних паперах депонента 401836-UA10102829, станом на 19.05.2019, виписки про операції з цінними паперами ОСОБА_1 за період з 18.05.2016 по 19.05.2016, а також копію розпорядження від 17.05.2016 (вх. №15856 від 19.05.2016) на виконання облікової операції: зарахування простих іменних акцій ПАТ «ЗТР» (код ЦП: UA) в кількості 64030 штук на рахунок депонента в цінних паперах фізичної особи ОСОБА_1 (депозитарний код рахунку в цінних паперах депонента 401836-UA10102829) з рахунку в цінних паперів контрагента ПАТ «ЗНКІФ «Прем`єр Фонд Можливостей» на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 від 25.02.2015.

Так, відповідно до виписки про стан рахунку в цінних паперах на 19.05.2016 на депозитарному рахунку (депозитарний код рахунку в цінних паперах депонента 401836-UA10102829) депонента - ОСОБА_1 , обліковувалися цінні папери: найменування емітента - ПрАТ «ЗТР», , код цінних паперів - UA; вид, тип, форма випуску цінних паперів, серія - акції, іменні прості, бездокументарна; номінальна вартість одного ЦП - 0,01 грн, кількість ЦП - 64030; загальна номінальна вартість 640,30 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що цінні папери, які є об`єктом купівлі-продажу за спірним Договором, були зараховані на рахунок у цінних паперах покупця - ОСОБА_1 , а відтак, з огляду на положення п. 3.2 Договору, з моменту такого зарахування до покупця перейшло право власності на відповідні цінні папери.

В свою чергу, зазначаючи про відсутність у відповідача права власності на відповідні цінні папери та стверджуючи про введення відповідачем позивача в оману, позивач, разом з тим, жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не надав.

Позивачем не доведено, що спірний правочин не відповідає вимогам закону, а також не надано доказів наявності умислу у відповідача ввести в оману позивача, щоб спонукати останнього до укладення правочину як обов`язкової умови для кваліфікації недійсності правочину за ст. 230 Цивільного кодексу України.

Таким чином, оскільки позивач належними та допустимими в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не довів факту наявності на момент укладення оспорюваного договору обставин, передбачених ст.ст. 229 та 230 Цивільного кодексу України, які б свідчили про недійсність договору у зв`язку з навмисним уведенням однією зі сторін правочину другої сторони в оману щодо обставин, які мають істотне значення, вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-25/02 від 25.02.2015 задоволенню не підлягають.

При цьому, оскільки у задоволенні позову судом відмовлено з підстав його необґрунтованості, заява відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності залишається судом без задоволення.

Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору - відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав, впливу не мають.

Щодо розподілу судових витрат, суд відзначає таке.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що за результатами розгляду справи у задоволенні позову судом відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

У судовому засіданні 09.07.2019 представником відповідача було подано заяву про відшкодування судових витрат, відповідно до якої відповідач просив у разі відмови у задоволенні позовних вимог покласти на позивача обов`язок щодо відшкодування судових витрат, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн та витрати на відправку поштової кореспонденції у розмірі 257,60 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Доданими до клопотання про відшкодування судових фіскальними чеками поштової установи, а також відповідними накладними, підтверджується понесення відповідачем витрат на оплату послуг поштового зв`язку у розмірі 257,60 грн, а тому на підставі ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України такі витрати покладаються на позивача.

Разом з тим, заявляючи про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відповідачем доказів фактичного понесення таких витрат (доказів оплати послуг адвоката) не надано, а тому у стягненні з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Прем`єр фонд можливостей» (04071, м.Київ, вулиця Верхній Вал, будинок 4В, ідентифікаційний код 34602572) 257 (двісті п`ятдесят сім) грн 60 коп. судових витрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено: 12.08.2019.

Суддя Ю.М. Смирнова