ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7221/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Губенко Н.М., Ткач І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.,

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - 1 - Кравчук О.А.,

- 2 - не з`явився,

приватного виконавця - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет",

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

(суддя - Сотніков С.В.)

від 24.06.2019,

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"

на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк",

до 1) Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест ЛТД",

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

рішенням постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 29.03.2017 у справі № 42/16 задоволено позов ПАТ "Сбербанк". Стягнуто солідарно з ПАТ "Укрвторчормет" та ТОВ "Металінвест ЛТД" на користь ПАТ "Сбербанк" заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 74-В/11/54/КЛ від 07.07.2011 та за договором поруки № 4 від 25.05.2015 14 663 033,66 дол. США та 48 835 598,12 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 задоволено заяву ПАТ "Сбербанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду. Постановлено видати накази на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 29.03.2017 у третейській справі № 42/16 про стягнення солідарно з ПАТ "Укрвторчормет" та ТОВ "Металінвест ЛТД" на користь ПАТ "Сбербанк" заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та за договором поруки від 25.05.2015 № 4.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 залишено без змін.

18.06.2019 ПАТ "Укрвторчормет" звернулось до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця, у якій просило визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. щодо винесення постанов про арешт майна боржника від 29.05.2019 та від 30.05.2019; визнати протиправними та скасувати постанови про арешт майна боржника від 29.05.2019 та від 30.05.2019, винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. Просило поновити строк на оскарження дій приватного виконавця.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 відхилено заяву ПАТ "Укрвторчормет" про поновлення строку для звернення зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця , скаргу ПАТ "Укрвторчормет" на рішення та дії приватного виконавця залишено без розгляду на підставі ст. 118 ГПК України.

04.07.2019 ПАТ "Укрвторчормет" звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019, в якій просить скасувати вказану ухвалу, скаргу ПАТ "Укрвторчормет" направити до апеляційного суду для розгляду по суті.

Підставами для скасування ухвали апеляційного суду скаржник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Посилається на наявність підстав для поновлення строку для подання скарги на дії приватного виконавця. При цьому, стверджує про дотримання передбачених ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» строків оскарження - 10 робочих днів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача-1 дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи і оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Верховний Суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2019 Північний апеляційний господарський суд видав наказ про примусове виконання ухвали від 26.12.2018 у справі № 910/7221/17.

Виконавче провадження № 59239129 відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. постановою від 29.05.2019. Вказану постанову про відкриття виконавчого провадження ПАТ "Укрвторчормет" отримало 03.06.2019, що підтверджується поштовим конвертом та інформацією з сайту Укрпошти щодо відстеження поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором. Отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ПАТ "Укрвторчормет" 03.06.2019 підтверджує і в апеляційній скарзі.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про арешт майна боржника від 29.05.2019 накладено арешт на все майно, що належить ПАТ "Укрвторчормет" у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, 478 404 601,81 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про арешт майна боржника від 30.05.2019 накладено арешт на нерухоме майно, відповідно до переліку, наведеного у постанові, що належить ПАТ "Укрвторчормет" у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, 478 404 601,81 грн.

Оскаржувані постанови про накладення арешту на майно боржника прийняті приватним виконавцем 29.05.2019 та 30.05.2019 у виконавчому провадженні № 59239129. Доказів надсилання чи отримання ПАТ "Укрвторчормет" вказаних постанов матеріали справи не містять.

Боржник звернувся зі скаргою на дії приватного виконавця щодо винесення постанов про накладення арешту на майно ПАТ "Укрвторчормет" від 29.05.2019 та 30.05.2019 до Північного апеляційного господарського суду 18.06.2019.

Одночасно зі скаргою на дії приватного виконавця ПАТ "Укрвторчормет" подало до апеляційного суду і клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця, яке обґрунтоване тим, що після прийняття постанови про арешт грошових коштів боржника від 29.05.2019 підприємство не мало можливості сплатити послуги доступу до мережі Інтернет з метою доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження та про оскаржувані постанови приватного виконавця дізналося лише 14.06.2019 з листів ТОВ "Інтеркомгруп" та ТОВ "Втормет інвест".

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Так, оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення передбачено нормами як Закону України "Про виконавче провадження" (частина 1 статті 74), так і нормами Господарського процесуального кодексу України (стаття 339).

Однак, норми Закону України "Про виконавче провадження" та норми Господарського процесуального кодексу України, які є законодавчими актами однакової юридичної сили, встановлюють неоднаковий строк для оскарження рішень, дій або бездіяльності державного, приватного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення.

Так, за приписами частини 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Натомість, приписами пункту "а" частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

При цьому, враховуючи положення статті 115 Господарського процесуального кодексу України та рішення Конституційного Суду України від 07.07.1998 №11-рп/98, десятиденний строк, зазначений у пункті "а" частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно обчислювати в календарних днях.

За змістом частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, при здійсненні судочинства господарський суд керується положеннями Господарського процесуального кодексу України, а не Законом України "Про виконавче провадження".

Господарський процесуальний кодекс України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій державного/приватного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами Господарського процесуального кодексу України судового рішення та з його примусовим виконанням.

В той час, як Закон України "Про виконавче провадження" регулює оскарження дій виконавця не тільки до суду, а й до інших органів, що вбачається з приписів частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Також Закон України "Про виконавче провадження" регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів, про що зазначено у частині 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, стаття 74 Закону України "Про виконавче провадження" є загальною нормою по відношенню до статтей 339-341 Господарського процесуального кодексу України, оскільки застосовується до більш широкого кола відносин, а саме: 1) відносин, які виникають при оскарженні дій щодо виконання будь-якого виконавчого документа, а не тільки рішення суду; 2) відносин, які виникають при оскарженні дій державного виконавця не тільки до суду, але й до органів Державної виконавчої служби.

Під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу Державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ господарського суду, слід дотримуватися відповідних положень Господарського процесуального кодексу України, передбачених у розділі VI "Судовий контроль за виконанням судових рішень", зокрема щодо права на звернення зі скаргою у строк десять календарних днів, визначений пунктом "а" частини першої статті 341 цього Кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови про накладення арешту на майно боржника прийняті приватним виконавцем 29.05.2019 та 30.05.2019 у виконавчому провадженні № 59239129, відкритого приватним виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019, яка отримана боржником 03.06.2019.

Тобто, ПАТ "Укрвторчормет" як боржник було обізнане про наявність виконавчого провадження № 59239129 щодо нього з 03.06.2019.

Боржник звернувся зі скаргою на постанови виконавця від 29.05.2019 та 30.05.2019 тільки 18.06.2019, тобто зі спливом десятиденного строку, встановленого ст. 341 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому колегія суддів Верховного Суду відхиляє доводи ПАТ "Укрвторчормет" стосовно того, що про оскаржувані постанови приватного виконавця воно дізналося лише 14.06.2019 з листів ТОВ "Інтеркомгруп" та ТОВ "Втормет інвест", оскільки скаржник міг дізнатись про порушення свого права оскаржуваними постановами з автоматизованої системи виконавчого провадження 03.06.2019 у день, коли ПАТ "Укрвторчормет" стало відомо про існування відкритого щодо нього виконавчого провадження.

Відомості про постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. про арешт майна боржника від 29.05.2019 та від 30.05.2019 внесені до автоматизованої системи виконавчих проваджень, що підтверджується витягом із вказаної системи (а.с. 70-79, т. 3).

Щодо посилань скаржника про наявність підстав для поновлення строку для подання скарги на дії приватного виконавця необхідно зазначити таке.

За приписами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, вирішуючи це питання, суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, пропуск процесуального строку на оскарження дій виконавця ПАТ "Укрвторчормет" обґрунтовувало тим, що після прийняття постанови про арешт грошових коштів боржника від 29.05.2019 підприємство не мало можливості сплатити послуги доступу до мережі Інтернет з метою доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження.

Приписами пункту "а" частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Порівняльний аналіз змісту термінів "дізналася" та "повинна була дізнатися", що містяться в статті 341 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

При цьому, колегія суддів враховує, що процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

Північний апеляційний господарський суд відхилив доводи ПАТ "Укрвторчормет" про поважність пропуску строку для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, оскільки боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № .06.2019, і саме з цієї дати зобов`язаний бути обізнаним про хід такого виконавчого провадження як з метою вчасного виконання законних вимог приватного виконавця, так і з метою оскарження, в разі незгоди з діями/бездіяльністю приватного виконавця.

Верховний Суд вважає вказаний висновок суду апеляційної інстанції обґрунтованим та таким, що відповідає всім обставинам справи і нормам процесуального закону.

За таких обставин ухвала Північного апеляційного господарського суду прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування немає.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі ст. ст 129, 344 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на ПАТ "Укрвторчормет".

Керуючись ст. ст. 253, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" залишити без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 у справі за № 910/7221/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді Н. Губенко

І. Ткач