РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/7314/19

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

про відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 4 712,26 грн.

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (відповідач) про відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 4 712,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 202.18.2416781 від 08.08.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 144,81 грн. на ремонт автомобіля «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «AUDI A6», державний номер НОМЕР_2 , водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна», позивач, враховуючи франшизу та сплату відповідачем частини відшкодування шкоди, просить суд стягнути з останнього 4 712,26 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7314/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

24.06.2019 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

24.06.2019 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист № 9-09/19433 від 20.06.2019 у відповідь на запит суду з інформацією про страхове покриття за полісами № АК/7025962.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін від останніх до суду не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі.

В матеріалах справи наявні докази отримання позивачем та відповідачем ухвали Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 у справі № 910/7314/19.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження судом досліджено позовну заяву, відзив на позовну заяву та додані до них докази, а також докази надані Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до ст.ст. 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2018 між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (позивач, страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави, № 202.18.2416781 (надалі - договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору страхування визначений 00:00 год. 10.08.2018 до 24:00 год. 09.08.2025.

04.09.2018 в місті Тернополі на проспекті Степана Бандери сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_3 . Наведене підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки № 887546 про дорожньо-транспортну пригоду Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції від 20.11.2018.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_3 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.09.2018 у справі № 607/17664/18, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Вартість запасних частин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту автомобіля «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до калькуляції Приватного акціонерного товариства «ТЕРНОПІЛЬАВТО» № КА-122326 від 11.09.2018, становить 10 144,81 грн. (надалі - калькуляція № КА-122326 від 11.09.2018).

Згідно Звіту № 453 про оцінку КТЗ KIA Rio держномер НОМЕР_1 , складеного 08.10.2018 оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП, становить 10 144,80 грн. (надалі - звіт № 453 від 08.10.2018).

Відповідно до акту виконаних робіт Приватного акціонерного товариства «ТЕРНОПІЛЬАВТО» № ЗН-0002409 від 09.10.2018, для проведення відновлювального ремонту автомобіля «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було використано запасні частини та виконано роботи на загальну суму 10 144,81 грн. (надалі - акт виконаних робіт № ЗН-0002409 від 09.10.2018).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № 3.18.1953-1 від 21.09.2018 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 10 144,81 грн., виплата якого підтверджується позивачем наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № ЦО03499 від 21.09.2018.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 04.09.2018) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № АК/7025962. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідно до полісу № АК/7025962, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 100 000,00 грн., строк дії полісу встановлений з 20.10.2017 по 19.10.2018.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АК/7025962, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі 910/7449/17, у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/171/17, а також і у постанові Верховного Суду від 25.04.2019 у справі № 916/2517/17.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений калькуляцією № КА-122326 від 11.09.2018, звітом № 453 від 08.10.2018, актом виконаних робіт № ЗН-0002409 від 09.10.2018, страховим актом № 3.18.1953-1 від 21.09.2018 та платіжним дорученням № ЦО03499 від 21.09.2018.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою № 3.18.1953 про відшкодування шкоди по полісу від 20.11.2018, відповідно до якої просив відповідача здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 634,81 грн. (10 144,81 грн. - 510,00 грн. (франшиза за полісом № АК/7025962) = 9 634,81 грн.). Факт отримання відповідачем зазначеної заяви 24.11.2018 підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 04 4.

25.02.2019 позивач отримав від відповідача лист № 440 від 07.02.2019, відповідно до якого відповідач просив надіслати на його адресу постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності страхувальника/водія ТЗ «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, зазначеної у заяві позивача.

01.03.2019 позивачем направив на адресу відповідача доповнення до заяви № 3.18.1953 про відшкодування шкоди по полісу від 27.02.2019, в якості додатку до якого надав відповідачу копію Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.09.2018 у справі № 607/17664/18, та просив відповідача протягом 7 днів, з дня отримання заяви, здійснити виплату страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 9 634,81 грн. Факт отримання відповідачем зазначеного доповнення до заяви 05.03.2019 підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 04 4.

08.04.2019 відповідачем частково було виконане зобов`язання за полісом № АК/7025962 та здійснене страхове відшкодування у розмірі 4 922,50 грн., що підтверджується копією наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 5103.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача про стягнення 4 712,26 грн. складаються з різниці між фактично сплаченим позивачем страховим відшкодуванням - 10 144,81 грн., за вирахуванням часткової виплати відповідачем страхового відшкодування в розмірі 4 922,50 грн. та франшизи за полісом № АК/7025962 в розмірі 510,00 грн.

Положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АК/7025962 становить 510,00 грн.

Матеріали справи містять відзив відповідача, поданий 24.06.2019 через відділ діловодства суду. В основу заперечень відповідача, викладених у відзиві, покладено твердження про те, що департаментом врегулювання збитків відповідача було розглянуто заяву позивача від 20.11.2018 відносно виплати відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яка мала місце 04.09.2018 за участю забезпеченого відповідачем транспортного засобу «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Здійснити власний розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі ремонтної калькуляції № 1783247 від 10.10.2018, відповідачем було визначено розмір вартості відновлювального ремонту в розмірі 5 432,50 грн.

Згідно складеного страхового акту № 1917806 від 04.04.2019 було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 4 922,50 грн., виплата якого підтверджується відповідачем наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 5103 від 08.04.2019.

Проте, суд зауважує, що твердження відповідача є хибними та такими, що не можуть бути прийняті судом, з огляду на наступне.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Суд звертає увагу відповідача на те, що суд не приймає в якості належного доказу по справі ремонтну калькуляцію № 1783247 від 10.10.2018, яка складена відповідачем, і яку відповідач подав на спростування розміру вартості відновлювального ремонту «KIA Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначеного позивачем. Фактично з наведеної калькуляції не вбачається, що вана складена суб`єктом оціночної діяльності в розумінні ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність». Відповідно до зазначеної статті, суб`єтами оціночної діяльності є:

- суб`єкти господарювання, зареєстровані в установленому законодавством порядку, фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб`єкта оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства;

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 4 712,26 грн. (10 144,81 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля, підтверджена калькуляцією № КА-122326 від 11.09.2018, звітом № 453 від 08.10.2018, актом виконаних робіт № ЗН-0002409 від 09.10.2018, страховим актом № 3.18.1953-1 від 21.09.2018 та платіжним дорученням № ЦО03499 від 21.09.2018) - 4 922,50 грн. (часткова сплата відповідачем страхового відшкодування) - 510,00 грн. (франшиза за полісом № АК/7025962)).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 4 712,26 грн. страхового відшкодування підлягає повному задоволенню в сумі 4 712,26 грн.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ідентифікаційний код 16285602) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 15/2; ідентифікаційний код 36086124) 4 712,26 грн. (чотири тисячі сімсот дванадцять гривень 26 коп.) страхового відшкодування та 1 921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 12.08.2019.

Суддя Гумега О.В.