РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.08.2019Справа № 910/7276/19

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/7276/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна компанія "Фірма Тетяна"

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

04 червня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (позивач) надійшла позовна заява № 03/06 від 03.06.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна компанія "Фірма Тетяна" (відповідач) про стягнення заборгованості за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року в сумі 3760,43 грн. з них: основного боргу - 3000,00 грн. (три тисячі гривень), 3% річних - 75,23 грн. (сімдесят п`ять гривень 23 копійки), інфляційних збитків - 232,20 грн. (двісті тридцять дві гривні 20 копійок) та пені - 453,00 грн. (чотириста п`ятдесят три гривні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року, зокрема, у визначений договором строк не здійснив оплату послуг наданих позивачем, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі № 910/7276/19 позовну заяву № 03/06 від 03.06.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна компанія "Фірма Тетяна" про стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" за адресою: 03083, м. Київ, пр-т Науки, 54-Б, літ. А, н/п 377, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження товариства у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 163 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 10.06.2019 року у справі № 910/7276/19 у точці видачі/доставки - 12.06.2019 року.

Крім того, поштове відправлення (ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 року у справі № 910/7276/19) також було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" за адресою для листування: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 8, яка вказана в позовній заяві. Поштове відправлення за вказаною адресою було отримано - 13.06.2019 року, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 171.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 18.06.2019 року (включно).

14 червня 2019 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" надійшла заява № 09/06 від 13.06.2019 року "Про усунення недоліків позовної заяви (на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху)", тобто подана до суду у встановлений строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7276/19, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна компанія "Фірма Тетяна" за адресою: 02068, м. Київ, вул. Ахматової, 8, кв. 291, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Водночас, суд звертає увагу, що поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 23.07.2019 року з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку на відповідному конверті «за закінченням встановленого строку зберігання» - 20.07.2019 року.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

В п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку, що днем вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі від 18.06.2019 року у справі № 910/7276/19 є 20.07.2019 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 05.07.2019 року (включно).

Крім цього, судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, Господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.06.2019 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (надалі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна компанія "Фірма Тетяна" (надалі - відповідач, замовник) укладено договір про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по спостеріганню за пожежною автоматикою, яка підключена до системи передавання тривожних сповіщень (радіоблок) та технічному обслуговуванню радіо блока (надалі - послуги) на об`єкті замовника.

В п. 1.2. договору визначено, що послуги надаються замовнику на об`єкті: магазин « Пампушка », що розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 3.

За умовами п. 3.2. договору, плата за послуги встановлюється в розмірі суми, приведеної в додатку № 1 до договору, та перераховується щомісячно на поточний рахунок виконавця не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 3.4. договору, до закінчення поточного місяця виконавець надає замовнику два примірники акта здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), який останній зобов`язаний до 10 (десятого) числа наступного місяця підписати і повернути один примірник підписаного акта виконавцю.

В додатку № до договору визначено, що щомісячна плата за спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті становить 300,00 грн.

На виконання умов договору про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року позивач надав, а відповідач прийняв обумовлені договором послуги на загальну суму 3000,00 грн., що підтверджується актами надання послуг: №№ 1229 від 31.01.2018 року на суму 300,00 грн., № 4222 від 31.03.2018 року на суму 300,00 грн., 5752 від 30.04.2018 року на суму 300,00 грн., 7263 від 31.05.2018 року на суму 300,00 грн., 8761 від 30.06.2018 року на суму 300,00 грн., 10276 від 31.07.2018 року на суму 300,00 грн., 11784 від 31.08.2018 року на суму 300,00 грн., 13283 від 30.09.2018 року на суму 300,00 грн., 14789 від 31.10.2018 року на суму 300,00 грн., 16272 від 30.11.2018 року на суму 300,00 грн. Вказані акти підписані відповідачем без заперечень та скріплені печатками товариств.

Судом встановлено, що позивач, внаслідок неоплати наданих за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року послуг направив відповідачу претензію № 2/П/ДС від 26.03.2019 року, в якій просив здійснити погашення заборгованості за договором. Факт направлення претензії підтверджується описом вкладення у цінний лист, проте відповідачем отримана не була з причин «відправлення не вручене під час доставки: інші причини» - 03.04.2019 року, що підтверджується відомостями з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 620.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за порушення виконання грошового зобов`язання щодо оплати наданих послуг.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 901 Цивільного кодексу України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів сплати відповідачем на користь позивача 3000,00 грн. в оплату наданих послуг за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року до суду не представлено.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач контррозрахунку заявленої до стягнення суми основного боргу до суду не надав та не надіслав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, зважаючи на відсутність в матеріалах справи контррозрахунку суми заявленої до стягнення, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року в сумі 3000,00 грн.

При зверненні до суду позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь 3% річних - 75,23 грн., інфляційні збитки - 232,20 грн. та пеню - 453,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З положень п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В п. 5.3. договору визначено, що у разі затримки платежів передбачених п. 3.1. та п. 3.2. договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожний прострочений день.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він виконаний арифметично вірно, відтак, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за порушення виконання грошового зобов`язання (оплати наданих послуг) за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року, в межах визначеного позивачем періоду, за розрахунком позивача, в сумі 453,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведена норма встановлює право кредитора вимагати сплати суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних протягом усього періоду прострочення до моменту повного виконання боржником своїх грошових зобов`язань перед кредитором.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних та інфляційних втрат є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

При перевірці розрахунку інфляційних збитків окремо по кожному акту надання послуг судом встановлено, що загальна сума інфляційних збитків, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за порушення виконання грошового зобов`язання (оплати наданих послуг) за договором про спостерігання за пожежною автоматикою на об`єкті № П-139/02/С13 від 29.03.2013 року, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення, яка становить 254,84 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Втім, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення суми інфляційних збитків, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних збитків підлягають задоволенню за розрахунком позивача в сумі 232,20 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних окремо по кожному акту надання послуг, в межах заявленого позивачем періоду, судом встановлено, що він арифметично вірний, відтак позовні вимоги про стягнення 3% річних є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 75,23 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 року встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву на позов, справа згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України буде розглянута за наявними в ній матеріалами.

Як встановлено судом, відповідач не скористався наданими йому ст. 46 Господарського процесуального кодексу України правами, жодного доказу на спростування доводів позивача, або доказів суду не надав.

Враховуючи викладені судом обставини та факти, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича комерційна компанія "Фірма Тетяна" (ідентифікаційний код 21586903, адреса: 02068, м. Київ, вул. Ахматової , 8, кв. 291) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дозор Сервіс" (ідентифікаційний код 33442495, адреса: 03083, м. Київ, пр-т Науки, 54-Б, літ. А, н/п 377) грошові кошти: основного боргу - 3000,00 грн. (три тисячі гривень), 3% річних - 75,23 грн. (сімдесят п`ять гривень 23 копійки), інфляційних збитків - 232,20 грн. (двісті тридцять дві гривні 20 копійок), пені - 453,00 грн. (чотириста п`ятдесят три гривні) та судовий збір - 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 14.08.2019р.

Суддя О.В. Котков