ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 923/913/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

учасники справи не з`явились

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019

у складі колегії суддів: Богатиря К. В. - головуючого, Бєляновського В. В.,

Поліщук Л. В.

у справі за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія"

про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. У жовтні 2018 року ОСОБА_3 на підставі довіреності подано до Господарського суду Херсонської області заяву від імені ОСОБА_2 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий комплекс "Енергія" (далі - ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія").

2. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 25.10.2018 у справі № 923/913/18 заяву ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" прийнято до розгляду та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2018.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

3. Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія", визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора ОСОБА_2 до ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" в сумі 3 224 234,50 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено справу до розгляду в попередньому засіданні на 18.01.2019, вирішено інші процедурні питання.

4. Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду мотивована безспірністю вимог кредитора ОСОБА_2 у сумі 3 224 234,50 грн та підтвердженням їх документально. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що сума основного боргу без врахування штрафних санкцій боржника перед кредитором є більшою ніж триста мінімальних заробітних плат.

5. Постановляючи оскаржувану ухвалу місцевим господарським судом встановлено таке:

- на підтвердження кредиторських вимог кредитором надано рішення апеляційного суду Херсонської області від 14.03.2017 по справі № 653/3116/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" про повернення завдатку, яким позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 217 000,00 грн та понесені судові витрати у розмірі 7 234,50 грн, а всього 3 224 234,50 грн;

- виконавчий лист № 653/3116/16-ц стосовно боржника - ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" був переданий на виконання Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області;

- постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.04.2017 державним виконавцем Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області Новосад А. С. було відкрито виконавче провадження № 53848640;

- постановою про передачу виконавчого документу від 28.02.2018 державним виконавцем Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області Новосад А. С. виконавче провадження № 53848640 було передано на виконання ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області;

- постановою про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 15.03.2018 Головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області Григоренко М. Ю. виконавче провадження № 53848640 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55988922.

6. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія".

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 у справі № 923/913/18 скасовано ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018 року про відкриття провадження у справі № 923/913/18 про банкрутство ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія". Відмовлено у відкритті провадження у справі № 923/913/18 про банкрутство ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія".

8. Постановляючи оскаржувану постанову суд апеляційної інстанції зазначив, що вирішуючи питання про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, суд першої інстанції у підготовчому засіданні не дав належної оцінки наявності у боржника ознак неплатоспроможності, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, станом на 13.12.2018 боржник був власником комплексу будівель і споруд, а також земельної ділянки, за рахунок яких мала бути погашена заборгованість боржника перед кредитором під час вжиття заходів по примусовому виконанню рішення суду.

9. Крім того апеляційним господарським судом вказано, що під час розгляду заяви ініціюючого кредитора судом першої інстанції в порушення приписів частини 3 статті 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) не витребувано у виконавчої служби відомостей відносно здійснення конкретних заходів державним виконавцем, направлених на погашення заборгованості перед ОСОБА_2

10. Також враховано, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на доводи боржника щодо наявності у власності Товариства значного нерухомого майна, якого достатньо для повного погашення кредиторських вимог, а також не отримав належну інформацію від виконавчої служби про стан виконавчого провадження та докази на підтвердження ходу виконавчого провадження з примусового виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 14.03.2017 по справі № 653/3116/16-ц.

11. Окрім того апеляційним господарським судом зазначено, що заява про порушення справи про банкрутство підписана особою, яка не мала права її підписувати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанції ОСОБА_1 звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою в якій просить її скасувати, залишивши в силі ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

13. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 923/913/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Катеринчук Л. Й., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2019.

14. Ухвалою Верховного Суду від 10.06.2019 вищезазначену касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків тривалістю 10 днів, а саме подання суду доказів сплати судового збору в сумі 1 921,00 грн.

15. Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2019 відкрито касаційне провадження за ОСОБА_1 ; датою проведення судового засідання визначено 25.07.2019.

16. У зв`язку з відпусткою судді Катеринчук Л. Й., автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 923/913/18 визначено колегію суддів у складі: Банасько О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2019.

17. Ухвалою Верховного Суду від 24.07.2019 прийнято справу № 923/913/18 до провадження у новому складі судової колегії та вирішено здійснити розгляд касаційної скарги у встановлену раніше ухвалою від 01.07.2019 дату - 25.07.2019.

18. 24.07.2019 на адресу суду від ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" надійшло клопотання від 24.07.2019 про продовження строку розгляду касаційної скарги та відкладення розгляду скарги на іншу дату у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні керівника товариства за станом здоров`я.

19. У судове засідання 25.07.2019 учасники справи явку повноважних представників не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників справи.

Розгляд клопотання ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія"

20. Розглянувши клопотання ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" про відкладення розгляду справи, Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про його відхилення, оскільки товариство не обмежене законом в кількості уповноважених осіб для представництва його інтересів в тому рахунку і в суді касаційної інстанції. При цьому процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення касаційного розгляду за участю представників учасників справи. Не зазначалося про такий розгляд і в ухвалах Верховного Суду в даній справі.

21. До того ж ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" не обґрунтувало неможливості заміни керівника товариства іншим представником, якщо в цьому була необхідність, а також не довело неможливості завчасного запрошення ним адвоката для участі в судовому процесі, якщо товариство визнавало це за потрібне.

22. Разом з тим суд відзначає, що матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду касаційної скарги й за відсутності представників учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ОСОБА_1 )

23. В обґрунтування доводів касаційної скарги, скаржником зазначено таке:

- постанова апеляційної інстанції зачіпає інтереси ОСОБА_1 (скаржника) як кредитора, який подав заяву щодо визнання грошової вимоги до боржника;

- під час розгляду справи жодна із сторін не оспорювала наявність довіреності та її відповідність наявної в справі копії оригіналу;

- довіреності ОСОБА_2 видані на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були скасовані довірителем 13.11.2019, однак матеріали справи не містять доказів повідомлення довірителів щодо такого скасування;

- ОСОБА_2 в судовому засіданні 13.12.2018 підтримав подану ОСОБА_3 від його імені заяву;

- у матеріалах справи містяться усі докази неплатоспроможності боржника.

Доводи інших учасників справи

24. Від інших учасників справи відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

25. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

26. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

27. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

28. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

29. Згідно з частиною 1 статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

30. Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

31. Відповідно частини 3 статті 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

32. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

33. Частиною 2 статті 10 Закону про банкрутство передбачено, що право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

34. Відповідно до частини 1, 2 статті 11 Закону про банкрутство заява про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім`я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви.

35. До заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова державного виконавця або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

36. Згідно із частиною 1 статті 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

37. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

38. Отже, основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з`ясуванні: ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод подальшому руху справи про банкрутство (аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 926/4739-б/16).

39. Суд відзначає, що документи, які у відповідності до вимог статті 11 Закону про банкрутство підтверджують підстави для ініціювання справи про банкрутство, в обов`язковому порядку мають бути додані до заяви про порушення провадження по справі про банкрутство.

40. У відповідності до вимог Закону про банкрутство порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків не тільки для боржника або ініціюючого кредитора, а також і для інших кредиторів, тоді як безпідставне прийняття судом заяви про порушення справи про банкрутство може призвести до виникнення збитків у зацікавлених осіб.

41. Ненадання передбачених статтею 11 Закону про банкрутство є підставою для відмови в порушенні провадження по справі про банкрутство.

42. Згідно із частиною 7 статті 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

43. Господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено (частина 1 статті 15 Закону про банкрутство).

44. Відповідно до частини 3 статті 16 Закону про банкрутство якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження,

45. Як встановлено апеляційним господарським судом, у матеріалах справи № 923/913/18 міститься відзив боржника на заяву про порушення справи про банкрутство, в якому боржник, окрім іншого зазначає, що Товариство є власником комплексу будівель і споруд, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки за вказаною адресою.

46. Також апеляційним судом враховано, що до матеріалів справи додано лист № 18290/2 від 10.12.2018 Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, в якому зазначено, що на виконанні у відділі знаходиться зведене виконавче провадження ВП № 55988922 про стягнення з боржника на користь стягувачів заборгованості на загальну суму 26 989 124,88 грн до складу зведеного входить виконавче провадження № 53848640 по виконанню виконавчого листа № 653/3116/16, виданого 07.04.2017 Генічеським районним судом Херсонської області про стягнення з боржника на користь ОСОБА_2 грошових коштів в розмірі 3 224 234,50 грн.

47. 27.04.2017 державним виконавцем Генічеського РВ ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке 14.03.2018 передано на подальше виконання до відділу примусового виконання рішень та 15.03.2018 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 55988922.

48. Також, Головним територіальним управлінням юстиції у Херсонській області в листі зазначено, що станом на 10.12.2018 заборгованість на користь ОСОБА_2 не погашено та проводяться заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на виконання рішення суду.

49. Однак, як вірно зазначено апеляційним судом, вирішуючи питання про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, суд першої інстанції у підготовчому засіданні не дав належної оцінки наявності у боржника ознак неплатоспроможності, оскільки не звернув належної уваги на доводи боржника щодо наявності у власності Товариства значної кількості нерухомого майна, якого достатньо для повного погашення кредиторських вимог, а також не отримав належну інформацію від виконавчої служби про стан виконавчого провадження та докази на підтвердження ходу виконавчого провадження з примусового виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 14.03.2017 по справі № 653/3116/16-ц.

50. Крім того, судом апеляційної інстанції враховано, що в судовому засіданні 13.12.2018 ініціюючим кредитором ОСОБА_2 було зазначено, що він не уповноважував жодну особу подавати заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, тому ним подано заяву про припинення довіреностей.

51. За результатом перевірки вказаних доводів апеляційним судом встановлено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додано копію нотаріальної довіреності від 16.10.2018, якою ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_3 представляти його інтереси. При цьому дана довіреність завірена (засвідчена) підписом самого ОСОБА_3

52. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи.

53. Згідно із частинами 2, 6, 7, 9 цієї ж статті довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

54. З наведеного убачається, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально, а копія з такої довіреності може бути посвідчена підписом судді або у визначеному законом порядку.

55. Відповідно до частини 2, 4, 6 статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

56. Згідно із частиною 1, 3, 4 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

57. Верховний Суд зазначає, що заява про порушення справи про банкрутство є одним з процесуальних документів, на підставі якого судом приймаються процесуальні рішення. Відтак перевірка достовірності довіреності, що засвідчує повноваження представника, який підписав заяву є обов`язком суду за наслідком надходження йому на розгляд заяви про порушення справи про банкрутство.

58. Оскільки довіреність видана ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , завірена самим ОСОБА_3 , та із тексту заяви про порушення справи про банкрутство не вбачається, що оригінал вказаної довіреності зберігається у представника або у інших осіб, суд першої інстанції, про що вірно вказано апеляційним судом, зобов`язаний був витребувати для огляду оригінал означеної довіреності для підтвердження факту її існування та наявності повноважень у ОСОБА_3 на підписання заяви про порушення справи про банкрутство.

59. Однак, як встановлено апеляційним судом, місцевим господарським судом при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство та у подальшому під час розгляду справи не перевірив дійсність та відповідність оригіналу нотаріально посвідченої довіреності на представника ОСОБА_3 . При цьому, апеляційним судом встановлено, що 12.11.2018 до Господарського суду Херсонської області ОСОБА_2 надав заяву, в якій зазначив, що не уповноважував жодну особу на подання від свого імені заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, а тому просив вжити заходи реагування на подання до суду завідомо підроблених документів начебто його представником.

60. 20.11.2018 ОСОБА_2 надав до місцевого господарського суду заяву, в якій повідомив про подання заяви про припинення довіреності з реєстраційним номером 47913390 на бланку ННК 823837 від 16.10.2018, виданої та посвідченої без його відома, а також повідомив про подання заяви про припинення довіреності з реєстраційним номером 48018702 на бланку ННР 589499 від 06.11.2018, виданої в межах передоручення третім особам від ОСОБА_2 . До заяви надані копії витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 7903489 від 13.11.2018 та № 37903514 від 13.11.2018.

61. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

62. Згідно з частиною 1 статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. При цьому, закон зобов`язує особу, яка видала довіреність і згодом скасувала її, негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність (частина 2 статті 249 ЦК України).

63. Апеляційним господарським судом встановлено, що ОСОБА_2 дотримано наведених норм законодавства щодо повідомлення представника та третіх осіб про скасування довіреності, 20.11.2018 повідомивши Господарський суд Херсонської області про припинення вищевказаних довіреностей, виданих на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

64. Разом з тим, 11.12.2018 на виконання вимог ухвали суду від 07.11.2018 ОСОБА_6 , як представником ОСОБА_2 на підставі довіреності, яка була скасована ним ще 13.11.2018, надано місцевому суду витребувані судом документи, а саме: рішення Апеляційного суду Херсонської області від 14.03.2017 по справі № 653/3116/16-ц, виконавчий лист Генічеського районного суду Херсонської області від 28.12.2016, постанову Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 28.02.2018 про передачу виконавчого провадження, постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 15.03.2018 про приєднання виконавчого провадження до зведеного провадження, а також письмові пояснення по справі.

65. Окрім того, як зауважено апеляційним судом, 13.12.2018 ОСОБА_6 як представником ОСОБА_7 знову подано до господарського суду документ, а саме довідку про хід виконавчого провадження № 53848640.

66. Також апеляційним судом зазначено, що в оскаржуваній ухвалі від 13.12.2018 на підтвердження обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора, їх безспірності, а також вжиття заходів ініціюючим кредитором щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, господарський суд посилається як на письмові докази саме на документи, надані ОСОБА_6 до суду першої інстанції 11.12.2018 та 13.12.2018.

67. З урахуванням наведеного у своїй сукупності, Верховний Суд погоджується із висновком апеляційного господарського суду щодо не доведення заявником належними та допустимими доказами наявності підстав для відкриття провадження у даній справі про банкрутство (усі документи, надані до суду представниками кредитора без належних на це повноважень, не можуть бути прийняті до уваги та оцінені судом як письмові докази), а також щодо підписання заяви про порушення справи про банкрутство особою, яка не мала права її підписувати.

68. Також апеляційним судом обґрунтовано враховано щодо ксерокопії нотаріально посвідченої довіреності та відсутності в матеріалах справи даних про огляд господарським судом оригіналу такої довіреності на представництво інтересів кредитора ОСОБА_2 фізичною особою ОСОБА_6 , копія якої завірена самою ОСОБА_6 без зазначення інформації про особу, яка має оригінал довіреності та може його надати до суду на що не звернув увагу суд першої інстанції навіть після отримання від ініціюючого кредитора повідомлення про ненадання повноважень щодо ініціювання справи про банкрутство іншим особам та нібито підроблені від його імені довіреності.

69. При цьому апеляційним судом також обґрунтовано не взято до уваги пояснення від ОСОБА_2 як ініціюючого кредитора у даній справі безпосередньо в судовому засіданні, коли виносилася оскаржувана ухвала щодо того, що він підтримує заяву про порушення справи про банкрутство, оскільки статтею 11 Закону про банкрутство встановлено вимоги про подачу такої заяви у письмовій формі разом із усіма необхідними додатками. Однак, як встановлено апеляційним судом письмової заяви до суду з питань порушення справи про банкрутство ОСОБА_2 особисто не подавав, а його усні пояснення в суді не можуть замінити письмову заяву з необхідними додатками до суду.

70. Встановивши наведені обставини, суд апеляційної інстанції правомірно скасував ухвалу Господарського суду Херсонської області від 13.12.2018 про відкриття провадження у справі № 923/913/18 про банкрутство ТОВ "Оздоровчий комплекс "Енергія" та відмовив у відкритті провадження у справі № 923/913/18 про банкрутство даного товариства за заявою кредитора ОСОБА_2

71. За наведеного, суд не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого судового рішення апеляційної інстанції.

Щодо суті касаційної скарги

72. Доводи скаржника щодо порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

73. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

74. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява № 3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява № 52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява № 14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

75. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

76. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

77. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

78. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

79. За наведених обставин колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що постанова апеляційного господарського суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Висновки щодо застосування норм права

80. Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

81. Відповідно частини 3 статті 10 Закону про банкрутство справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

82. Частиною 2 статті 10 Закону про банкрутство передбачено, що право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

83. Документи, які у відповідності до вимог статті 11 Закону про банкрутство підтверджують підстави для ініціювання справи про банкрутство, в обов`язковому порядку мають бути додані до заяви про порушення провадження по справі про банкрутство.

84. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

85. Отже, основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з`ясуванні: ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод подальшому руху справи про банкрутство.

86. До заяви про порушення справи про банкрутство згідно зі статтею 11 Закону про банкрутство, зокрема, додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом.

87. Ненадання передбачених статтею 11 Закону про банкрутство є підставою для відмови в порушенні провадження по справі про банкрутство.

88. Заява про порушення справи про банкрутство є одним з процесуальних документів, на підставі якого судом приймаються процесуальні рішення. Відтак перевірка достовірності довіреності, що засвідчує повноваження представника, який підписав заяву є обов`язком суду за наслідком надходження йому на розгляд заяви про порушення справи про банкрутство.

Судові витрати

89. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 у справі № 923/913/18, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 у справі № 923/913/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков