ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 серпня 2019 року, м. Черкаси справа № 01/1720

Вх.суду № 12235/19 від 18.04.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю у судовому засіданні: Голінного А.М. (ліквідатор банкрута, особисто), ОСОБА_1 (від ОСОБА_2 , представник за довіреністю),

у судове засідання не з`явились: представники від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Смілянської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, Смілянського міськрайонного центру зайнятості,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 18.04.2019

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про стягнення з ОСОБА_2 32807,72 грн.

у справі за заявою

боржника, Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник",

про визнання його банкрутом,

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., подано заяву від 18.04.2019 з вимогами: стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" (20700, Черкаська область, м.Сміла, вул.Чапаєва,2, ідентифікаційний код 05431667) інфляційні втрати в сумі 28970,58 грн. та 3% річних в сумі 3837,14 грн., а всього 32807,72 грн.; видати наказ на примусове виконання прийнятого судом рішення.

2.Ліквідатор банкрута у заяві від 18.04.2019 (а.с.1 т.29), відповіді на відзив від 10.06.2019 (а.с.109 т.29), та у судовому засіданні вимоги підтримав повністю і пояснив, що 11.03.2015 (після відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство СКВП "Комунальник") колишнім керівником боржника з каси боржника ОСОБА_2 на підставі видаткового касового ордеру були видані готівкові кошти в розмірі 34600 грн.; що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2016 у справі №703/93/16 (залишеним без змін судом апеляційної інстанції) позовну заяву ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" 34600 грн. поворотної фінансової допомоги і 1218 грн. судових витрат, а всього 35818 грн.; що постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення суду та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18.05.2016 без змін; що 21.06.2016 на примусове виконання рішення було видано виконавчий лист, який 05.07.2016 ліквідатором банкрута було пред`явлено до виконання до Смілянського міського відділу ДВС Смілянського МРУЮ; що 08.07.2016 головним державним виконавцем Смілянського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Овдієнко К.А. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №51613101, а 04.12.2018 - постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним фактичним виконанням судового рішення; що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом; що оскільки грошові кошти були видані ОСОБА_2 11.03.2015, а фактично повернуті останнім 04.12.2018, розмір інфляційних втрат за вказаний період складає 28970,58 грн., а трьох відсотків річних - 3837,14 грн.

У відповіді на відзив від 10.06.2019 ліквідатор зменшив суму заявлених вимог, а у клопотанні про уточнення розрахунків від 30.07.2019 №014/1720560 ліквідатор банкрута просить стягнути з ОСОБА_2 за період прострочення виконання зобов`язання з 19.05.2016 до 03.12.2018 інфляційні втрати в розмірі 11196,56 грн. та 3% річних в розмірі 3837,14 грн.

3. ОСОБА_2 у відзиві від 05.06.2019 (т.29 а.с.85), заяві про застосування строку позовної давності від 05.06.2019 (т.29 а.с.76) та його представник у судовому засіданні проти задоволення вимог ліквідатора банкрута заперечили і пояснили: що ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий Голінний А.М., про порушення свого права дізнався ще 11.03.2015, тому трирічний строк на звернення до суду закінчився 11.03.2018, а сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, в силу приписів ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови у позові; що подана ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Голінний А.М., заява не відповідає вимогам ст.45, 161, 162 ГПК України, за таких обставин, остання, протягом п`яти днів з дня її надходження, повинна бути залишена без руху згідно з приписами ст.162, 164, 172 цього Кодексу; що відповідно до п.п. 14.1.257 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення, тому застосування до спірних правовідносин положень ст.524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України є безпідставним; що відповідно до підп.7.1 п.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України); що лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум, тому якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання; що оскільки 04.12.2018 ОСОБА_2 фактично повернуто отриману ним фінансову допомогу в розмірі 34600 грн., то грошове зобов`язання в силу положень ст.599 ЦК України є припиненим і кредитор позбавлений права на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум; що рішення суду не встановило нових грошових зобов`язань, а лише підтвердило обов`язок повернути поворотну фінансову допомогу; що кошти отримано на правовій підставі, тому в даному випадку немає безпідставного стягнення коштів.

4.Учасники провадження у справі про банкрутство боржника (члени комітету кредиторів: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Смілянська ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, Смілянський міськрайонний центр зайнятості) були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, про що у справі наявні повідомлення про вручення ухвали суду.

Однак, їх повноважні представники у судове засідання не з`явились і про причини неявки не повідомили.

5.Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

6.При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011, тобто до 19.01.2013, далі - Закон №2343-XII).

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

7.Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Ухвалою суду від 01.09.2010 відкрито провадження у справі про банкрутство боржника.

14.02.2015 - постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

11.03.2015 з каси СКВП "Комунальник" на підставі видаткового касового ордеру №1075, підписаного колишнім керівником підприємства ОСОБА_3 , було видано ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 34600 грн. поворотної фінансової допомоги.

28.03.2016 рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі №703/93/16-ц (2-703/386/16), яке ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18.05.2016 у справі №22-ц/793/1178/2016 залишено без змін, позовну заяву ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" 34600 грн. поворотної фінансової допомоги.

Судові рішення обгрунтовані, зокрема, тим, що " ОСОБА_2 одержав від СКВП "Комунальник" 34600 грн. незаконно, оскільки вони були виплачені не в межах ліквідаційної процедури та особою, яка не мала права розпоряджатись цими коштами підприємства".

21.06.2016 на виконання судового рішенні видано виконавчий лист.

04.07.2016 боржник у особі ліквідатора банкрута звернувся до Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції із заявою №01/1720/297 про відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій по стягненню з боржника, ОСОБА_2 , на користь СКВП "Комунальник" боргу в розмірі 34600 грн. та судових витрат в розмірі 1218 грн.

08.07.2016 державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Овдієнко К.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№51613101 з примусового виконання виконавчого листа від 21.06.2016 у справі №703/93/16ц, 2/703/386/16, про що листом від 08.07.2016 №9-1-40/8915 повідомлено ОСОБА_2 та запропоновано останньому звернутись у відділ ДВС для надання документів, підтверджуючих сплату боргу.

04.12.2018 ОСОБА_2 перераховано на користь СКВП "Комунальник" суму 35818 грн., що підтверджується випискою за особовим рахунком СКВП "Комунальник" № НОМЕР_2 за період з 01.12.2018 до 28.12.2018.

04.12.2018 головним державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Педченко А.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №51613101 у зв`язку із повним фактичним виконанням судового рішення.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 30.01.2019 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у справі №703/93/16-ц (2-703/386/16) та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18.05.2016 у справі №22-ц/793/1178/2016 без змін.

05.02.2019 ліквідатором банкрута, арбітражним керуючим Голінним А.М., на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу №01/1720/99 про відшкодування інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 28970,58 грн. та 3% річних, що складає 3837,14 грн., яка залишена останнім без відповіді та належного реагування.

8. На підтвердження вказаних обставин у справі наявні наступні докази: рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2016 у справі №703/93/16-ц (т.29 а.с.4); ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 18.05.2019 у справі №22-ц/793/1178/2016 (т.29 а.с.6); постанова Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №703/93-16ц (т.29 а.с.9); заява ліквідатора банкрута від 04.07.2016 №01/1720/297 про відкриття виконавчого провадження (т.229 а.с.11); постанова Смілянського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51613101 (т.29 а.с.12); лист Смілянського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.07.2016 №9-1-40/8915 про відкриття виконавчого провадження (т.529 а.с.12); виписка за особовим рахунком НОМЕР_2 з 01.12.2018 до 28.12.2018 (т.29 а.с.13); постанова головного державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 04.12.2018 про закінчення виконавчого провадження (т.29 а.с.14); таблиця індексів споживчих цін у 1991-2018 роках (т.29 а.с.15); вимога ліквідатора банкрута від 05.02.2019 №01/1720/99, адресована ОСОБА_2 (т.29 а.с.16); фіскальні чеки від 06.02.2019 №ПН55 про направлення рекомендованих листів на адреси ОСОБА_2 (т.29 а.с.17).

9. Відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України:

ч.6 ст.12. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

п.2 ч.2 ст.46. Позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

ч.1 ст.116. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до положень Закону №4212-VI:

ч.1 ст.2. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами;

ч.3 ст.19. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється перебіг позовної давності.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.5.2., 5.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань": обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов`язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов`язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов`язань, а з інших підстав; господарським судам необхідно мати на увазі, що за приписом частини п`ятої статті 11 ЦК України грошове зобов`язання може виникати з рішення суду. Відтак якщо певне зобов`язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим (наприклад, у зв`язку з прийняттям судового рішення про стягнення суми попередньої оплати в зв`язку з недопоставкою продукції), відповідальність за невиконання такого зобов`язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 названого Кодексу.

14.Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

14.1. У даному випадку грошове зобов`язання "повернути незаконно виплачені ОСОБА_2 гроші" виникло з рішення суду, тому відповідальність за невиконання такого зобов`язання настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Невиконання зобов`язання, яке виникло на підставі рішення суду, протягом строку його невиконання є правовою підставою для нарахування інфляційних і 3% річних за весь час його прострочення, а саме з 19.05.2016 (наступней день строку після винесення рішення) до 03.12.2018 (переддень сплати основного боргу), тому інфляційні втрати підлягають стягненню в розмірі 11196,56 грн. (34600 Х 132,36 : 100, де 132,36 це індекс інфляції) та 3% річних в розмірі 3837,14 грн. (34600 х 929 х 3:365:100, де 929 це кількість днів прострочення).

14.2.Суд не приймає до розгляду "уточнення" суми вимог боржником у особі ліквідатора банкрута, здійснені в відповіді на відзив від 10.06.2019 №01/1720/459 та у клопотанні про уточнення розрахунків від 30.07.2019 №014/1720560, які суд оцінює як зменшення вимог, оскільки їх подано після початку 21.05.2019 першого судового засідання з розгляду вимог по суті та оскільки вимоги розглядаються в порядку спрощеного провадження. У зв`язку з цим суд розглядає первісно заявлені вимоги.

14.3.Клопотання представника ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки згідно із ч.3 ст.19 Закону №4212-VI (положення якого застосовуються до цих правовідносин з 14.02.2015 - дати винесення постанови суду про визнання боржника банкрутом), протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів зупиняється перебіг позовної давності. Крім того, ОСОБА_2 неправильно обчислено строк, з якого виникло грошове зобов`язання повернути 34600 грн., це є 28.03.2016 - дата судового рішення.

15. Суд відхиляє доводи представника ОСОБА_2

про наявність підстав для залишення заяви без руху з огляду подання заяви а не позовної заяви до фізичної особи - оскільки ГПК України не передбачає підстав для залишення заяви без руху після прийняття і призначення судом заяви до розгляду по суті та оскільки у постанові від 13.04.2016 у справі №908/4804/14 Верховний Суд України дійшов висновку, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону про банкрутство, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів;

про отримання ОСОБА_2 коштів від боржника на правовій підставі - оскільки судовими рішеннями у справі №703/93/16 установлено незаконність (відсутність правової підстави) отримання коштів як після відкриття ліквідаційної процедури, так і від особи, яка не мала повноважень вчиняти дії від імені боржника.

Решту доводів і поданих учасниками справи доказів, які судом не прийнято або відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Керуючись ст.234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 18.04.2019 задовольнити частково.

1.1. Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на користь Смілянського комунального виробничого підприємства "Комунальник" (адреса місцезнаходження: 20700, Черкаська область, м.Сміла, вул.Чапаєва,2; ідентифікаційний код: 05431667) 11196,56 грн. інфляційних втрат та 2570,78 грн. 3% річних, а всього 13767,34 грн. (тринадцять тисяч сімсот шістдесят сім гривень 34 коп.)

1.2. Наказ видати.

2. У решті вимог відмовити.

Ухвала суду набрала законної сили 01.08.2019. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 05.08.2019.

Направити цю ухвалу рекомендованим листом з повідомленням ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (3), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).

Суддя Ю.А. Хабазня

С-6