ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2019 р. Справа№ 911/738/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Тарасенко К.В.

за участю помічника судді Киниці А.Л., яка за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.06.2019

(повний текст рішення складено 14.06.2019)

у справі № 911/738/19 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство"

до Щасливської сільської ради

про стягнення збитків у сумі 584 105,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

ДП "Бориспільське лісове господарство" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Щасливської сільської ради про стягнення збитків у сумі 584 105,73 грн., завданих вилученням земельної ділянки, а саме відшкодування вартості зелених насаджень на земельній ділянці, площею 6,8 га із 10,0 га.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.03.2019 за вищезазначеним позовом відкрито провадження у справі № 911/738/19.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2019 провадження у справі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231, п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що ДП "Бориспільське лісове господарство" звернулось до суду з позовною заявою до того ж відповідача, з тією самою позовною вимогою, з тих самих підстав, що й у справі № 911/1729/15, яка перебувала у провадженні Господарського суду Київської області за позовом ДП "Бориспільське лісове господарство" до Щасливської сільської ради про стягнення 969 595,50 грн. збитків, завданих вилученням земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.03.2016 у справі № 911/1729/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2016, у позові відмовлено повністю у зв`язку із пропуском позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

Не погодившись з ухвалою, ДП "Бориспільське лісове господарство", звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 12.06.2019 та направити справу № 911/738/19 на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

За твердженням скаржника, позов у справі № 911/738/19 ДП "Бориспільське лісове господарство" заявлено із іншим предметом позову, а саме про відшкодування збитків у розмірі 584 105,73 грн. у вигляді вартості лісових насаджень, які були розраховані на момент заподіяння шкоди, та з інших підстав - затверджений головою Бориспільської районної державної адміністрації акт від 10.10.2018, тоді як у справі № 911/1729/15 підставою позову було розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації № 658 від 10.11.2014 "Про затвердження актів по визначенню розмірів збитків вартості лісових насаджень на земельних ділянках Щасливської сільської ради, ПП "Юридична справа", ПП " ОСОБА_1 ", а предметом збитки в розмірі 969 595,50 грн., які були помилково розраховані не на момент заподіяння, а з урахуванням ринкових цін на лісопродукцію.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП "Бориспільське лісове господарство", справу призначено до розгляду на 13.08.2019.

В судове засідання представники сторін не з`явились.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги підставою звернення до відповідача з вимогою відшкодування збитків в обох справах було припинення права користування земельною ділянкою, загальною площею 10,0 га лісів, за рішенням Щасливської сільської ради від 24.02.2004 № 153.12-16-ХХІV. Скаржник помилково вказує підставою позовів затверджений головою Бориспільської районної державної адміністрації акт від 10.10.2018 та розпорядження Бориспільської районної державної адміністрації № 658 від 10.11.2014 "Про затвердження актів по визначенню розмірів збитків вартості лісових насаджень на земельних ділянках Щасливської сільської ради, ПП "Юридична справа", ПП " ОСОБА_1 ", які є лише доказами, поданими на підтвердження обставин справи.

За твердженням скаржника, в обох справах предметом позову заявлено відшкодування збитків, проте розрахованих по різному: збитки в розмірі вартості лісових насаджень на момент заподіяння шкоди чи збитки в розмірі ринкових цін на лісопродукцію.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В обґрунтування позовних вимог у справі № 911/738/19 ДП "Бориспільське лісове господарство" посилається на приписи ст. 156, 157 Земельного кодексу України та Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (далі - Порядок № 284).

Вказані правові положення унормовують відшкодування збитків, спричинених власникам землі та землекористувачам, не лише у вигляді прямої дійсної шкоди, а й у вигляді упущеної вигоди - неодержаних доходів.

Зокрема п. 1 Порядку № 284 передбачає, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Пункт 3 Порядку № 284 встановлює, що відшкодуванню підлягають не лише вартість лісових і дерево-чагарникових насаджень, а й інші збитки землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. А під неодержаним доходом розуміється, зокрема, доход, який міг би одержати землекористувач із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу).

Місцевим господарським судом не було встановлено, які саме збитки (реальні збитки чи упущена вигода) були предметом судового розгляду у справі № 911/1729/15, а які були заявлені до відшкодування у справі № 911/738/19, не перевірено доводи ДП "Бориспільське лісове господарство" з приводу різних предметів позовів та передчасно закрито провадження у справі № 911/738/19.

За приписами ст. 210 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

В ухвалі Господарського суду Київської області від 12.06.2019 суд послався на обставини, що підтверджуються доказами, які відсутні в матеріалах справи, а саме судові рішення у справі № 911/1729/15.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність передбачених п. 3 ч. 1 ст. 231, п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України правових підстав для закриття провадження у справі суперечить приписам чинного процесуального законодавства.

З огляду на порушення норм процесуального права, ухвала Господарського суду Київської області від 12.06.2019 про закриття провадження у справі № 911/738/19 підлягає скасуванню, справа відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України підлягає передачі на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Держаного підприємства "Бориспільське лісове господарство" на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі № 911/738/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.06.2019 у справі № 911/738/19 скасувати.

3. Матеріали справи № 911/738/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

К.В. Тарасенко