УХВАЛА

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 917/701/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Оберіг"

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області

про визнання договору оренди поновленим,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 (повний текст складено 01.07.2019) у справі № 917/701/18, надіслана скаржником поштою через відповідний апеляційний суд 09.07.2019.

Подана касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Положеннями пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовну заяву у цій справі подано у 2018 році, вимога якої має немайновий характер.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 установлено у розмірі 1 762,00 грн.

З урахуванням зазначеного, за подання вищезазначеної касаційної скарги скаржник має сплатити судовий збір у сумі 3 524,00 грн (1 762,00 грн х 200 %).

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у сумі 3 524,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207 (лист Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 року № 05-12/1731-6167).

За змістом статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Проте, до касаційної скарги не додано доказів направлення копій цієї скарги і доданих до неї документів позивачу.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі № 917/701/18 підлягає залишенню без руху із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом направлення суду: доказів сплати судового збору у сумі 3 524,00 грн, а також доказів направлення копій касаційної скарги і доданих до неї документів позивачу.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290-292 ГПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 у справі № 917/701/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржникові.

2. Роз`яснити Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

3. Копію цієї ухвали надіслати скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. О. Волковицька