ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

"19" серпня 2019 р. № 903/620/19

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., розглянувши позовну заяву Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Смолигівської сільської ради

до фізичної особи-підприємця Жука Сергія Анатолійовича

про стягнення 22394,42 грн. заборгованості за договором оренди землі та повернення земельної ділянки

Встановив: Перший заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Смолигівської сільської ради звернувся з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Жука Сергія Анатолійовича , в якій просить:

- стягнути з ФОП Жука Сергія Анатолійовича на користь Смолигівської сільської ради заборгованість за договором оренди землі в сумі 22394,42 грн.;

- зобов`язати ФОП Жука Сергія Анатолійовича повернути Смолигівській сільській раді земельну ділянку, яка знаходиться на території сільської ради у с.Хорохорин, Луцького району, площею 5,1809 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , шляхом підписання акту приймання-передачі;

Прокурор обґрунтовує позов тим, що ФОП Жук С.А. не сплачував оренду плату за користування земельною ділянкою, у зв`язку із чим, станом на 30.05.2019 виникла заборгованість в сумі 22394,42 грн.. 20.05.2019 Смолигівсько сільською радою(правонаступник - Хорохоринської сільської ради) прийнято рішення №30/16 «Про розірвання договору оренди водних об`єктів в односторонньому порядку з Жуком С.А. ». Посилаючись на ч.1 ст.34 Закону України «Про оренду землі», вважають, що орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку після розірвання договору оренди.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України), позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно п.2 ч.1 ст.163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

В пункті 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону «Про судовий збір».

В пункті 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

В пункті 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз`яснено, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Згідно ч.2 ст.163 ГПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно підпунктів 1-2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в еквіваленті 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривні.

У поданій позовній заяві позивачем заявлено 2 вимоги: про стягнення коштів та повернення майна, відповідно сплачено по 1921 грн.(як за майнову вимогу - стягнення коштів та не майнову(вважає прокуратура) - повернення майна).

Проте судовий збір за вимоги про повернення майна визначається, як із спору майнового характеру.

Платіжними дорученнями №1391 від 06.08.2019 та №1392 від 06.08.2019 стверджується сплата судового збору в розмірі 3842 грн..

Згідно п.5 додаткової угоди від 15.03.2016, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 5,1809 га становить 663508,06 грн..

Оскільки на момент подання позову прокурор не визначив ціну позову виходячи з вартості спірного майна(та відповідно не сплатив судовий збір в повній мірі), розмір судового збору попередньо визначає суд, із врахуванням нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею, яка зазначена в п.5 додаткової угоди від 15.03.2016, а саме: 663508,06 грн..

Отже, прокурору слід доплатити 8031,62 грн. ((663508,06 грн./100 * 1,5) - 1921 грн.) за вимогу щодо повернення майна(майнова вимога).

У відповідності до п.1, 2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищезазначених недоліків, а саме доплати судовий збір у встановленому розмірі.

Керуючись ст.174, 234 ГПК України, господарський суд -

ухвалив:

1. Позовну заяву Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Смолигівської сільської ради до фізичної особи-підприємця Жука Сергія Анатолійовича про стягнення 22394,42 грн. заборгованості за договором оренди землі та повернення земельної ділянки(вх.№01-50/659/19 від 14.08.2019). - залишити без руху.

2. Надати прокурору строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання суду документів, які підтверджують доплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме: 8031,62 грн..

Роз`яснити, що якщо прокурор/позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо прокурор/позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 19.08.2019 та не підлягає оскарженню.

Суддя А. С. Вороняк