ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року Справа №902/284/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Юрчук М.І.

без виклику представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р. у справі №902/284/19 (суддя Тварковський А.А., повний текст рішення складено 10.06.2019 р.)

за позовом: Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі"

до: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець Карпова Людмила Олегівна

про стягнення 159 089 грн 04 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р., (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 19.06.2019 р.), позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" 157 260,43 грн. Стягнуто з відповідача на поточний рахунок структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" 2358,91 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 1828,61 грн відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що відповідно до акту технічної перевірки вимірювального комплексу від 03.07.2018 року, в якому відображається законність всіх необхідних розмежувань, відсутність будь яких порушень самовільного втручання в прилади обліку та містяться дані щодо збереження пломб.

Представниками КЕВ м. Вінниця щомісячно знімалися показники приладів обліку на підставі яких здійснювались розрахунки з позивачем, а також орендарем здійснювалося відшкодування коштів за спожиту електроенергію на рахунок КЕВ м. Вінниця, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.07.2018 року по 15.03.2019 року.

Під час зняття показників, які фіксувалися у вересні 2018 року, представниками КЕВ м. Вінниця жодних втручань та порушень не виявлено.

По даному факту в КЕВ м. Вінниця проведено службове розслідування, але винних осіб не виявлено, оскільки доступ до даної підстанції мають також по сторонні особи.

Також, апелянт посилається на те, що між КЕВ м. Вінниця та ФОП Карповою Людмилою Олегівною було укладено договір оренди нерухомого військового майна №1/2018 від 26.03.2018 року, яке розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 9, військове містечко № 1, буд 24 ( штаб ).

Відповідно даного договору нерухоме майно було передано в користування ФОП Карповій Людмилі Олегівні .

Відповідно до п.5.11. даного договору, орендар зобов`язаний укласти договір про відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних витрат.

На підставі чого було укладено договір № 1570 від 24.05.2018 року про відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних витрат, а саме витрати з електроенергії.

Тобто, спожита електроенергія по договору № 1174 від 01.01.2010 року обліковувалась в повному обсязі, згідно показників лічильника, який встановлений на підстанції КЕВ м. Вінниця та лічильника, який знаходиться в будівлі вищезазначеного орендаря.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р. у справі №902/284/19, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано позивачу і третій особі надати до відділу канцелярії та документообігу суду відзиви на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання апелянту в порядку частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

05.08.2019 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р. у справі №902/284/19 залишити без змін.

В обгрунтування відзиву позивач посилається на те, що апелянт в апеляційній скарзі взагалі не зазначає у чому саме, на його думку, полягає незаконність та необгрунтованість оскаржуваного ним рішення.

За умовами статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розгляд апеляційної скарги здійснюється без виклику представників сторін, оскільки останніми не заявлялось клопотання в порядку частини 10 статті 270 ГПК України про проведення судового засідання з викликом учасників справи.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи у порядку письмового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.01.2010 р. між ПАТ "Вінницяобленерго" (Постачальник) в особі директора Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Вінниця (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №1174, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 2320 КВа+200 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Відповідно до п. 1.3. договору точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електромереж Постачальника та Споживача встановлюється сторонами згідно Додатку №2.

Під час виконання умов вище зазначеного договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема правилами користування електричною енергією (далі-ПКЕЕ), правилами безпечної експлуатації електроустановок споживачів, правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів та правилами охорони електричних мереж (п. 2.1. договору).

Постачальник має право вимагати відшкодування збитків, завданих Постачальнику внаслідок порушення Споживачем умов цього договору (п. 3.1.4. договору).

Згідно з п. 4.2.3. договору Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану - виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів або сили струму робочого навантаження об`єкту, розрахованому за визначеним відповідно до площі перерізу та профілю проводів (кабелів) допустимим тривалим струмом (згідно з гл.1.3 ПУЕ) та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої внаслідок порушення Споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за №782/12656 (далі-Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010 р.

Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (п. 9.4 Договору).

Додатковим договором, укладеним між позивачем та відповідачем, номер Договору 1174 змінено на новий ВІ-107700.

При цьому згідно з п. 4 додаткового договору інші умови Договору про постачання електроенергії від 07.12.2010 р. залишаються незмінними.

Відповідно до п. 2.3.6. Договору Споживач зобов`язувався забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників Постачальника за пред`явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

27.09.2018 р. представниками позивача за участю представника відповідача за результатами перевірки, складено акт про порушення №50290, згідно якого Споживачем порушено: п. 8.2.4. ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення до електричних мереж.

Акт про порушення №50290 від 27.09.2018 р. підписано трьома представниками постачальника та представником споживача (а.с. 18 - 19).

В акті про порушення №50290 від 27.09.2018 р. зазначено (п. 9), що комісія постачальника електроенергії з розгляду акту про порушення буде проводити засідання 08.10.2018 р.

Відповідно до п. 8.2.6. ПРРЕЕ на підставі акту про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

На засіданні комісії 08.10.2018 р. щодо розгляду акту №50290 від 27.09.2018 р. про порушення прийнято рішення, яке оформлене протоколом №8 від 08.10.2018 р.

Згідно з даним протоколом представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця повинен надати комісії свої повноваження щодо представництва на комісії по розгляду акту №50290 та завірені документи щодо права власності на приміщення, де встановлений електричний лічильник.

На підставі запрошення на комісію від 22.11.2018 р. відповідача повідомлено про засідання комісії з розгляду акту, призначене на 26.11.2018 р.

За результатами засідання комісії 26.11.2018 р. за участю представника Споживача розглянуто акт про порушення №50290 від 27.09.2018 р. та прийнято рішення, оформлене протоколом №8 від 26.11.2018 р.(а.с.26).

Згідно з даним протоколом комісія здійснила розрахунок вартості необлікованої електричної енергії з дня технічної перевірки по день усунення порушення, добовий обсяг необлікованої електричної енергії розраховується по мінімальному перерізу проводу.

Таким чином, загальний обсяг необлікованої електричної енергії розраховано за період з 03.07.2018 р.(з дня технічної перевірки) по 27.09.2018 р. (дати відновлення схеми обліку). При цьому, вартість необлікованої електричної енергії за активну електричну енергію склала 159 089, 04 грн. (а.с.27).

Протокол засідання комісії від 26.11.2018 р. зі сторони Споживача скріплено підписом уповноваженого представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця Зіньковим П.М.

Рахунок-фактуру №107700 від 26.11.2018 р. про донарахування за електричну енергію по Акту №50290 від 27.09.2018 р. на суму 159 089,04 грн отримано представником відповідача Зіньковим П.М. , що підтверджується підписом останнього у відповідній графі протоколу засідання комісії №8 від 28.11.2018 р.

Відповідно до п. 2.1. Методики, остання застосовується у разі виявлення порушень ПКЕЕ передбачених п.п. 5, тобто в разі самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі постачальника.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії за п. 2.3 Методики, здійснюється:

- за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії;

- за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії;

- за кількістю днів.

Розрахунок спричинених збитків згідно Методики відображено в Розрахунку вартості за "Актом про порушення ПКЕЕ" №50290, відповідно до якого збитки нараховано за 87 днів на загальну суму 159 089,04 грн.

Відповідно до пункту 1.1.2 ПРРЕЕ необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.

Однак, відповідач оплату недорахованої електричної енергії не здійснив, що що стало причиною звернення Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" з позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця збитків на загальну суму 159 089,04 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.04.2019 р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/284/19 в порядку спрощеного позовного провадження

Ухвалою від 24.05.2019 р. суд першої інстанції залучив до участі у справі Фізичну особу-підприємця Карпову Людмилу Олегівну в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, оскільки вказана особа є орендарем частини приміщення, в якому, як стверджує позивач, встановлено самовільне підключення до електричних мереж поза засобами вимірювання.

Розглянувши лист Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" вих. № СО-51-748 від 30.05.2019 р. про зміну найменування позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем у даній справі виступає Акціонерне товариство "Вінницяобленерго".

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи господарський суд Вінницької області дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до п.2 ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.2 ст.180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.275 ГК України, ст.714 ЦК України та ч.1 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Крім того, до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін; законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Частиною 4 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

З липня 2018 року набули чинності "Правила роздріьного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджені Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312.

Відповідно до п. 8.2.4. ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Згідно до п. 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

Відповідно до п. 8.2.7. ПРРЕЕ кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акту про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів, вирішуються у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, шо 27.09.2018 р. представниками позивача за участю представника відповідача за результатами перевірки, складено акт про порушення №50290, згідно якого Споживачем порушено: п. 8.2.4. ПРРЕЕ, а саме самовільне підключення до електричних мереж.

Акт про порушення №50290 від 27.09.2018 р. підписано трьома представниками постачальника та представником споживача (а.с. 18 - 19).

Враховуючи, що акт про порушення №50290 від 27.09.2018 р. був складений з дотриманням Правил та Методики та у відповідності до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України є належним та допустимим доказом по справі, відповідач оплату недорахованої електричної енергії не здійснив, рішення комісії з розгляду акту №50290 від 26.11.2018 р. про порушення до господарського суду не оскаржував, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог позивача.

Перевіривши розрахунок завданих позивачу збитків внаслідок необлікованої електричної енергії колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2.7. Методики для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Д пер береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення до дня усунення самовільного підключення.

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження факту останньої технічної перевірки вимірювального комплексу 0,4 (0,22)кВ, що передувала порушенню складено акт від 03.07.2018 р.

Відповідно до вказаного акту перевірки жодних порушень з боку Споживача не виявлено.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правильним буде нарахування збитків, починаючи з наступної дати після складення акту технічної перевірки від 03.07.2018 р., тобто, розрахунковий період має розпочинатися з не з 03.07.2018 року, а з 04.07.2018 р.

У зв`язку з чим, правильним буде нарахування збитків згідно Акту про порушення №50290 від 27.09.2018 р. за період з 04.07.2018 р. по 27.09.2018р. (дату отримання відповідачем Рахунку-фактури №107700 від 26.11.2018 р.), що складає 86 днів та становить суму 157 260, 43 грн.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову на суму157 260, 43 грн.

Доводи апелянта про те, що відповідно до договору оренди нерухомого військового майна №1/2018 від 26.03.2018 року нерухоме майно яке розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Стрілецька, 9, військове містечко № 1, буд 24 (штаб) було передано в користування ФОП Карповій Людмилі Олегівні і відшкодування витрат з електроенергії мало здійснюватися ФОП Карповою Л.О. на підставі договору №1570 від 24.05.2018 року про відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних витрат, укладеного між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Вінниці та ФОП Карповою Л.О. , колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки договір про постачання електричної енергії від 01.01.2010 року №1174 був укладений лише між позивачем та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Вінниця, з ФОП Карповою Л.О. позивач не мав договірних відносин.

Окрім того, укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Вінниці та ФОП Карповою Л . О договір №1570 від 24.05.2018 року про відшкодування комунальних послуг та експлуатаційних витрат не стосується предмету спору, оскільки АТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" не є стороною даного договору.

Посилання апелянта на те, що він є державною установою та фінансується виключно з державного бюджету України, у зв`язку з чим платежі з бюджету здійснюються лише за наявності бюджетних асигнувань, за рахунок яких останнім мають бути компенсовані збитки позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення взятих на себе за договором про постачання електричної енргії від 01.01.2010 року №1174 зобов`язань.

Інші доводи апелянта викладені ним в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Статею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Апелянтом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції в зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вище викладене в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р. у справі №902/284/19 прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з врахуванням обставин справи, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р. у справі №902/284/19 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 04.06.2019 р. у справі №902/284/19 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу№902/284/19 повернути до господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "13" серпня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Юрчук М.І.