ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2019 року Справа № 908/279/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від відповідача: Скуріхін О. В., довіреність №б/н від 03.07.2019, адвокат;

від позивача: Погрібна С. О., ордер серії ЗП128034 від 11.01.2019, адвокат;

від третьої особи: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватної фірми «СНОВ», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2019 у справі №908/279/19 (суддя Федорова О.В., повне рішення складено 05.06.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжелітбуд», м. Запоріжжя

до відповідача Приватної фірми «СНОВ», м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, - Запорізька міська рада, м. Запоріжжя

про зобов`язання звільнити земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" (надалі позивач) звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Приватної фірми "СНОВ" (надалі відповідач) та просило (з врахуванням заяви від 24.04.2019 про зміну предмету позову, яка була прийнята судом до розгляду) зобов`язати Приватну фірму "СНОВ" усунути перешкоди в користуванні місцем для розташування стаціонарних тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яке було надано йому в користування у відповідності до договору на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності №13 від 01.04.2019, шляхом звільнення такої земельної ділянки в межах, визначених відповідно до схеми розміщення паспорту прив`язки ТС № НОМЕР_1 -В-253/1477 від 04.12.2017, із знесенням (демонтажем) належної приватній фірмі "СНОВ" тимчасової споруди (кіоску №42А).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що він не може використовувати надану йому земельну ділянку за своїм призначенням, оскільки на ній частково розміщено тимчасову споруду (кіоск №42А), яка належить відповідачу.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у позивача правових підстав для звернення з відповідним позовом до суду, оскільки він не являється власником цієї земельної ділянки; наявність порушення процедури видачі позивачу паспорту прив`язки; порушення його прав як користувача земельних ділянок та неправомірність відмови йому у першочерговому праві на видачу паспортів прив`язки.

Залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Запорізька міська рада вказувала, що з її боку стосовно земельної ділянки, що по АДРЕСА_1 жодних рішень не приймалося, питання, пов`язані з орендою, користуванням чи/або приватизацією на сесійне обговорення не виносилося. Згідно відомостей з Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 відноситься до державної форми власності, цільове призначення: для розташування кіоску № НОМЕР_3 , площа: 0,0012 га.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.05.2019 у справі №908/279/19 (суддя Федорова О.В.) позовні вимоги були задоволені; зобов`язано Приватну фірму "СНОВ" усунути перешкоди в користуванні місцем для розташування стаціонарних тимчасових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , яке надано в користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" на підставі договору на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності від 01.04.2019 №13, шляхом знесення (демонтажа) належної Приватній фірмі "СНОВ" (ідентифікаційний код 19276584) тимчасової споруди (кіоску №42 АДРЕСА_2 ), в межах визначених відповідно до схеми розміщення паспорту прив`язки ТС №ТС-В-253/1477 від 04.12.2017; стягнено судовий збір 1921,00 грн.

На вказане судове рішення відповідач Приватна фірма "СНОВ" подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невірне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та в позові відмовити.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- на час зверненян до суду 06.02.2019 у позивача не було правових підстав для такого звернення, оскільки паспорт прив`язки для розміщення ТС йому було надано лише 01.04.2019;

- суд не взяв до уваги, що позивач не являється ні власником, ні землекористувачем, тому не може звертатися до суду з негаторним позовом;

- паспорт прив`язки видано позивачеві під час дії договору оренди земельної ділянки з відповідачем, чим фактично порушено процедуру видачі такого паспорту, про що відповідачем подано адміністративний позов;

- відповідач не вчиняв жодних перепон щодо цієї земельної ділянки, тому фактично відсутній предмет спору;

- суд не надав оцінки питанню закінчення дії договору оренди земельної ділянки, щоб був укладений з відповідачем;

- позивачем не дотримано досудового порядку врегулювання спору, до цього часу позивачем не розміщені ТС за спірним паспортом прив`язки, тому цей паспорт повинен бути анульований.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів: Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної фірми "СНОВ" на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2019 у справі №908/279/19. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 31.07.2019. В судовому засіданні було оголошено перерву до 14.08.2019.

13.08.2019 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. по справі здійснений повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого справа №908/279/19 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Кощеєва І.М., якою прийнято справу до свого провадження ухвалою суду від 14.08.2019.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін з тих же підстав, якими обгрунтовував свої позовні вимоги.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила, відзивів на апеляційну скаргу, не надала, причин неявки не повідомила, не зважаючи на те, що належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Від відповідача Приватної фірми "СНОВ" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом Запорізької області пов`язаної справи №908/1415/19 за позовом Приватної фірми "СНОВ" до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради про скасування паспортів прив`язки тимчасових споруд, в якій відкрито провадження ухвалою суду від 24.06.2019.

Позивач заперечив проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на недобросовісну поведінку відповідача, який подає позови, не маючи правових підстав для їх подання, а також на те, що зібрані у даній справі докази дозволяють суду самостійно встановити всі обставини у справі.

Розглянувши дане клопотання колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на те, що відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Провадження у справі №908/1415/19, на яку посилається відповідач, було порушено судом 24.06.2019, тобто після винесення 24.05.2019 оскаржуваного рішення судом першої інстанції, тому рішення у справі №908/1415/19 в разі задоводення позову відповідача, не може бути підставою для скасування рішення суду у цій справі, оскільки на час його винесення такого рішення ще не існувало, та в суді першої інстанції клопотання про зупинення провадження у справі з цих підстав відповідачем не заявлялося. При наявності фактичних та правових підстав відповідач не позбавлений права звернутися до суду за переглядом рішення суду за нововиявленими обставинами.

Також 14.08.2019 до судових дебатів від позивача надійшла заява про здійснення розподілу судових витрат та ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн. Втім, доказів своєчасного направлення іншій стороні копії вказаної заяви із доданими документами позивачем не надано та вирішення вказаної заяви слід провести в порядку, визначеному ст. 129, 244 ГПК України.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

04 грудня 2017 року Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради було видано ТОВ "Запоріжелітбуд" Паспорт прив`язки тимчасової споруди по продажу товарів народного споживання за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 , в якому зазначено, що він дійсний до 04.12.2022 року та цієї ж дати Відділом містобудівного моніторингу та містобудівного кадастру проведено реєстрацію обмежень і обтяжень прав користування земельною ділянкою та сервітутів за №ТС-В-253/1477.

Невід`ємною частиною паспорта є схема розміщення ТС, згідно якої площа ТС - 16,1 кв.м, закріплена територія благоустрою 286,83 кв.м та визначено, що вона встановлюється шляхом демонтажу існуючих конструкцій. У примітках до паспорту зазначено, що при недотримання вимог паспорта прив`язки та при невстановленні ТС впродовж 6 місяців з дати отримання паспорта прив`язки його дія анулюється.

Втім, в подальшому між Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенському району (уповноважений орган) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжелітбуд" було укладено договір №13 від 01.04.2019 на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності відповідно до вище зазначеного Паспорту прив`язки тимчасової споруди. Доказів анулювання означеного паспорта прив`язки матеріали справи не містять.

Позивач посилається на те, що ним на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , на якій повинна розташовуватися тимчасова споруда, було виявлено наявність сторонньої металевої споруди, та за наслідками переписки з третьою особою та Інспекцією з благоустрою Запорізької міської ради (листи №15/03/2018-1 від 15.03.2018) було з`ясовано, що металеві споруди належать Приватній фірмі "СНОВ" (інформація Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру).

З матеріалів справи вбачається, що Приватній фірмі "СНОВ" відповідно до Рішення тридцять третьої сесії п`ятого скликання Запорізької міської ради №83/7 від 24.06.2009 було передано строком на 3 (три) роки на праві оренди земельну ділянку по АДРЕСА_1 , з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0.0012 га, для розташування кіоску № АДРЕСА_3 а, на виконання якого сторонами було укладено договір оренди землі від 10.08.2009, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.09.2009 за №45, тобто строк дії договору скінчився 02.09.2012.

Рішення Запорізької міської ради №35/32 від 26.09.2018 вище названий договір оренди земельної ділянки №45 від 02.09.2009 визнано припиненим, а рішення міської ради №83/7 від 24.06.2009, як таке, що втратило чинність (п. 1.126 Рішення).

У пунктів 3 та 4 Договору №45 від 02.09.2009 було визначено, що вказана земельна ділянка передавалась разом із кіоском № АДРЕСА_4 , інші об`єкти інфраструктури на земельній ділянці відсутні. Відповідач не спростовує факт належності йому кіоску № АДРЕСА_4 .

Також в матеріалах справи наявна Інформація від 10.04.2019 за №Із-021, надана Департаментом архітектури та містобудування Запорізької міської ради на запит ТОВ «Запоріжелітбуд», в якій повідомляється про наступне: згідно з інформацією містобудівного кадастру на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (паспорт прив`язки ТС від 04.12.2017 №ТС-В-253/1477) раніше не було оформлено право власності чи користування, кадастрові номери не присвоєні; поряд з даною ділянкою розташована сформована земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 , землекористувачем якої є ПП «Снов» для розташування кіоску № НОМЕР_4 А; в межах земельної ділянки, на якій відповідно до схеми розміщення ТС М 1:500 за адресою м. Запоріжжя, (паспорт прив`язки ТС від 04.12.2017 №ТС-В-253/1477) передбачено розміщення ТС, наявна металева споруда, яка встановлена відповідно до паспорта кіоска №42А, термін дії якого закінчився 20.01.2009 та на даний час право на розміщення вище означених металевих споруд у встановленому порядку не оформлено.

До вказаної інформації надано Витяг з містобудівного кадастру м. Запоріжжя із позначенням спірних земельних ділянок, з якого вбачається, що вони не співпадають, та показано розміщення кіоску № АДРЕСА_4 , який частково розміщений на території земельної ділянки згідно паспорту прив`язки ТС від 04.12.2017 №ТС-В-253/1477.

Посилаючись на невжиття відповідачем жодних дій щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , яка була надана йому для розміщення ТС, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Право особи на захист своїх цивільних прав та інтересів та способи такого захисту визначені в ст. ст. 15,16 ЦК України, та як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ст. 391, 396 ЦК України самостійними способами захисту прав і охоронюваних законом інтересів землекористувача є усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (негаторний позов).

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Права законного користувача захищаються нарівні з правами власника земельної ділянки.

Підстави та порядок розміщення тимчасових споруд регулюються нормами Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Так, відповідно до п.п. 1.2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження місцевих програм та заходів і благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. До виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів тощо (ч. 1 ст. 26 цього Закону).

Визначення поняття тимчасова споруда наведено в ч. 2, 3 ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно якого тимчасова споруда (надалі - ТС) торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури (ч. 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Порядок розміщення тимчасових споруд на території міста Запоріжжя регулюється Положенням про порядок оформлення документів на розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Запоріжжі; Положенням про порядок розміщення засобів дрібнороздрібної торговельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі; Положенням про порядок укладення договорів на право користування місцем для розташування тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі та визначення розміру плати за цими договорами, які затверджені Рішенням Запорізької міської ради №52 від 25.08.2016 з подальшими змінами та доповненнями.

Також радою було затверджено "Положення про порядок укладання договорів на право користування місцем для розташування стаціонарної тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності та засобу пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі та сфери послуг у м. Запоріжжі та визначення розміру плати за цими договорами" (далі - Положення), відповідно до п. 1.3.1 якого договір на право тимчасового користування місцями для розташування тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (надалі - ТС) - документ у письмовій формі, укладений між власником (користувачем) ТС та районною адміністрацією Запорізької міської ради, що визначає їх взаємні права та обов`язки щодо користування місцями для розміщення ТС, які перебувають у комунальній власності.

Судом було встановлено, що відповідно до вище наведених положень позивач, отримав паспорт прив`язки ТС №ТС-В-253/1477 від 04.12.2017 по продажу товарів народного споживання та уклав 01.04.2019 з уповноваженим органом (Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознесенському району) договір №13 на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності, в яких було визначено схематично місце розташування його тимчасової споруди строком до 04.12.2022, які є чинними на даний час.

Відтак, позивач є законним володільцем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для розміщення тимчасової споруди площею 16,1 кв. м та закріпленої території благоустрою 286,83 кв.м. Отже, має право на звернення до суду за захистом своїх прав щодо належного користування вказаною земельною ділянкою.

Доводи апелянта про те, що позивач не має права звертатися до суду з таким позовом, оскільки не являється власником земельної ділянки, спростовуються вище наведеними судом положеннями цивільного законодавства про захист прав законного володільця та встановленими обставинами справи щодо чинності паспорту прив`язки (доказів анулювання якого сторонами не надано) та договору №13 на право користування місцями для розташування стаціонарних тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що у законному користуванні відповідача в період з 02.09.2009 по 02.09.2012 (дата закінчення строку дії договору оренди) знаходилася суміжна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0.0012 га, для розташування кіоску АДРЕСА_3 .

Посилання апелянта на те, що паспорт прив`язки, що наданий позивачу, є недійсним в силу того, що на цей час був чинний його договір оренди земельної дільнки апеляційний суд відхиляє, виходячи з наступного.

Як слідує із доказів, що наявні у справі, земельні ділянки, що були надані позивачу і відповідачу, є різними ділянками. Відповідачу була надана в оренду вже сформована земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 , площею 0.0012 га, що підтверджується умовами договору оренди та інформацією із містобудівного кадастру м. Запоріжжя, а позивачу надана не сформована земельна ділянка (відсутній кадастровий номер), а лише місце для розміщення тимчасової споруди площею 16,1 кв.м, яка розташована поруч.

Також слід зазначити, що оскільки відповідачем не надано доказів укладення додаткової угоди щодо продовження дії договору оренди землі, укладання якої в силу положень ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» для продовження (поновлення) дії договору оренди землі є обов`язковим, то дія договору припинилася із закінченням строку, на який його було укладено.

Таким чином, у відповідача на даний час відсутні законні підстави щодо користування земельною ділянкою, тим паче він не може заявляти прав на місце для розміщення тимчасової споруди площею 16,1 кв.м, яке йому не надавалося в користування на підставі вище зазначеного договору.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Договору №13 земельна ділянка передавалась відповідачу в оренду разом із кіоском №42-А, інші об`єкти інфраструктури на земельній ділянці були відсутні, що не оспорюється відповідачем.

Вказаний кіоск до цього часу знаходиться на земельній ділянці, та як було встановлено позивачем при намаганні використати своє місце для розташування ТС, кіоск розміщено так, що його частина знаходиться на території ділянки, що надана саме йому. Дана обставина підтверджується і даними паспорту прив`язки ТС від 04.12.2017 за №ТС-В-253/1477, в якому визначено, що ТС встановлюється шляхом демонтажу існуючих конструкцій, та даними містобудівного кадастру м. Запоріжжя щодо часткового розміщення кіоску №42-А на території відповідно до паспорту прив`язки ТС від 04.12.2017 за №ТС-В-253/1477.

Апелянт цю обставину не спростовує, а лише наполягає на своєму праві щодо використання цього місця для розташування ТС, яке спростовано судом вище встановленими обставинами.

Доказів добровільного усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (місцем для розміщення ТС) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів АДРЕСА_1 шляхом звільнення (знесення, демонтажу) належної ПФ "СНОВ" тимчасової споруди (кіоск-42А) відповідач не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ст. 5 ГПК України.

Зважаючи на те, що судом встановлено факт порушення відповідачем права позивача на вільне та повне використання наданого йому місця для розміщення ТС шляхом часткового розміщення там свого майна, суд вважає, що вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, визначеним у позові способом, є законними та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, як ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватної фірми «СНОВ», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2019 у справі №908/279/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2019 у справі №908/279/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покласти на апелянта Приватну фірму «СНОВ», м. Запоріжжя.

Визначити позивачу строк протягом п`яти днів з часу прийняття постанови у справі №908/279/19 для надання доказів щодо заяви про здійснення розподілу судових витрат (докази надсилання відповідачу цієї заяви з доданими документами).

Судове засідання по розгляду заяви про здійснення розподілу судових витрат призначити на 25.09.2019 о 10-00 год.

Відповідач у строк до 16.09.2019 має право подати відзив на вказану заяву.

Явка сторін в судове засідання щодо розгляду заяви про здійснення розподілу судових витрат не визнається обов`язковою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна