Господарський суд
Житомирської області
Від "09" серпня 2019 р.Справа № 906/499/19
Господарський суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Сікорської Н.А.
при секретарі судового засідання: Макарчук В.І.
за участю представника позивача Раєцький А.О. - адвокат, ордер серії ЖТ №055415 від 22.05.2019,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву Акціонерного товариства "Житомиробленерго" щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Приватного акціонерного товариства "Спорттовари"
до Акціонерного товариства "Житомиробленерго"
про визнання недійсним та скасування рішення комісії щодо нарахування оперативно-господарської санкції
25.07.2019 Господарський суд Житомирської області у складі судді Кудряшової Ю.В. ухвалив рішення у даній справі про відмову у задоволенні позову.
Оскільки представником відповідача до закінчення судових дебатів заявлено клопотання про те, що докази понесених відповідачем витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення, суд приймаючи рішення у справі, розподіл витрат у даній частині не здійснював.
На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду Житомирської області від 30.07.2019, у зв`язку з перебуванням судді Кудряшової Ю.В. з 29.07.2019 по 06.09.2019 у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл вказаної заяви АТ "Житомиробленерго".
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява АТ "Житомиробленерго" розподілена судді Сікорській Н.А.
Представник позивача у відповіді на відзив від 15.07.2019 стосовно судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу заперечив та вказав на відсутність підстав для їх стягнення, посилаючись, зокрема, на відсутність у договорі про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019 порядку обчислення адвокатського гонорару щодо даної справи (як погодинної оплати або фіксованого розміру), що, в свою чергу, не дає суду, так і позивачу, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару, а також зазначив про відсутність детального опису (розрахунку) виконаної правничої допомоги (а.с. 101-105).
Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви відповідача щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу з підстав, викладених у письмових запереченнях від 05.08.2019 (а.с.150-152).
Зокрема, вважає, що первинні документи щодо погодження з клієнтом переліку послуг правничої професійної допомоги не можуть вважатися достовірним та достатнім доказом факту прийняття їх (послуг) виконання таким клієнтом. Також вважає, що у даній справі адвокатом відповідача: не здійснено збір доказів, адже вони були наявні у цієї сторони, що не потребувало направлення адвокатських запитів; частина з них була визнана судом неналежними, у той же час подані відповідачем докази частково подавалися позивачем разом із позовом; не виконано значного обсягу послуг (виконаних робіт) (проаналізовано лише декілька документів); розмір таких витрат не є розумним, він є необґрунтовано високим, суттєво завищеним з урахуванням того, що представник займається даною категорією справ постійно, що підтверджується судовими рішеннями з Єдиного державного реєстру судових рішень за участю AT "Житомиробленерго".
Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглядаючи вимоги про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступних висновків.
Згідно статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу входить до предмета доказування у справі.
Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Так, у матеріалах справи міститься копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, видане ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 від 23.02.2015 (а.с. 74).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Крім того до відзиву відповідачем додано, укладений 02.01.2019 між Акціонерним товариством "Житомиробленерго" (клієнт) та ОСОБА_1 (адвокат), договір № 1 про надання правничої допомоги (а.с.70-72).
Згідно пп. 1.1 договору № 1, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів.
Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 договору на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правничих послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару.
Гонорар адвоката та компенсація витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору.
Зі змісту додаткової угоди від 19.06.2019 вбачається, що адвокат Приведьон В.М. та АТ "Житомиробленерго" в особі голови правління Шекети О.М. відповідно до п. 1.1 та 4.1 договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2019 домовились про умови надання адвокатом клієнту професійної правничої допомоги та розмір гонорару.
Так, адвокатом надається правова допомога, яка полягає в аналізі законодавства, судової практики, підготовці та наданні документів, прийнятті участі в засіданнях суду, як представника клієнта.
Суд зазначає, що зробивши заяву до закінчення судових дебатів про надання доказів про розмір судових витратна професійну правничу допомогу, відповідач подав додаткову угоду від 19.06.2019, яка була укладена на дату проведення судових дебатів. Пояснень щодо поважності причин неподання вищевказаної угоди до закінчення судових дебатів, як того вимагає ст. 221 ГПК України, відповідач не подав.
Натомість, в додатковій угоді від 19.06.2019 сторони обумовили обов`язок сплати гонорару адвокату після набрання рішенням суду законної сили, що поставило саму виплату в залежність від зазначеної умови.
Наданий відповідачем детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт) є документом свідчить лише про погодження між АТ "Житомиробленерго" та адвокатом - Приведьоном В.М. переліку послуг професійної правничої допомоги, які надані адвокатом .
Судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами.
Тобто, зважаючи на приписи п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, відповідач має право на компенсацію здійснених ним витрат на професійну правничу допомогу, обгрунтованість заявлення яких визначається судом в межах поданих доказів, які підтверджують фактичне їх понесення, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно ч.2, ч.3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Керуючись статтями 123, 129, 221, 233, 236 - 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено: 14.08.2019
СуддяСікорська Н.А.
1 - у справу,
2,3 - сторонами (рек. з повід.).