ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року Справа № 906/904/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О. , суддя Юрчук М.І.

секретар судового засідання Кушнірук Р.В.

за участі представників сторін:

апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2

апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

апелянта ОСОБА_14 - не з`явився

кредитора ГУ ДФС у Хмельницькій області - не з`явився

кредитора ПАТ "Державна Продовольчо-зернова Корпорація України " - Махиніч Н.В.

кредитора ТОВ "Агрохімічна компанія "Вітагро" - Лотоцька О.Б.

ліквідатора - Балєв В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_14 на ухвалу господарського суду Житомирської області, постановлену 23.04.2019 року у справі № 906/904/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "Вітагро" (Хмельницька область, Волочиський район, місто Волочиськ)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка" (Житомирська область, Пулинський район, с. Стара Олександрівка)

про банкрутство

У провадженні господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка».

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16, заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» Балєва В.П. від 25.05.2018 за №02-01/148 про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» у зв`язку з доведенням його до банкрутства задоволено.

Покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» на наступних осіб: ОСОБА_1 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_3 ; Товариство з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро».

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_3 ; Товариства з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» грошові кошти в сумі 2 567 502,09 грн.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт того, що дії керівників та учасників ТОВ «Староолександрівка» були направлені на завдання шкоди кредиторам, що в подальшому призвело до несплати грошових зобов`язань і як наслідок до банкрутства боржника.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 в частині покладення на ОСОБА_3 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка».

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_6 вчинив дії (бездіяльність), спрямовані на доведення ТОВ «Староолександрівка» до банкрутства;

- зокрема, відсутні докази, що ОСОБА_6 укладав правочини, відповідно до яких безоплатно відчужив майно ТОВ «Староолександрівка», приймав на ТОВ «Староолександрівка» зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовлявся від майнових вимог ТОВ «Староолександрівка», здійснював відчуження або придбання майна за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, внаслідок чого майна ТОВ «Староолександрівка» стало недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- жодний документ, на який послався суд в доведення вини ОСОБА_6 , не містить ні підписів, ні згадок про ОСОБА_3 . Натомість, матеріали справи чітко вказують, що протиправні дії по доведенню ТОВ «Староолександрівка» до банкрутства були вчинені виключно ОСОБА_1 , ОСОБА_14 ;

- з виписок ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» слідує, що саме ОСОБА_1 та ОСОБА_14 вчиняли безпосередні дії по перерахуванню грошових коштів на третіх осіб та отримували безпосередньо грошові кошти з рахунку ТОВ «Староолександрівка». В 2015 році ОСОБА_1 продовжував незаконно розпоряджатись грошовими коштами ТОВ «Староолександрівка», використовуючи чекову книжку;

- судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_3 , не витребувано банківські документи задля точного з`ясування хто мав доступ до розпорядження грошовими коштами на рахунок ТОВ «Староолександрівка» та хто розпорядився перерахувати 17 по 23 лютого 2015 року грошові кошти ТОВ «Староолександрівка» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , та на користь ФОП Білецького С.В. 668 914, 00 грн. в якості оплати послуг по дискуванню землі;

- суд не встановив у який спосіб були проведені банківські операції з отримання ОСОБА_1 грошових коштів ТОВ «Староолександрівка» з банківського рахунку, відкритого у ПАТ «Райффайзенбанк Аваль», хто ініціював незаконі перекази за оплату послуг з дискуванню землі, хто мав право розпоряджатися грошовими коштами ТОВ «Староолександрівка» за банківськими документами ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» хто отримав електронні ключі клієнт-банк тощо;

- в матеріалах справи міститься наказ ТОВ «Староолександрівка» від 30.12.2014 року про вступ на посаду новообраного директора ОСОБА_3 .. На цьому наказі міститься відтиск печатки де назва «Староолександрівка», та ідентифікаційний код товариства розміщенні по центру печатки у декількох стрічках одна під одною. Натомість, ОСОБА_1 використовував печатку ТОВ «Староолександрівка» де назва «Староолександрівка», та ідентифікаційний код товариства розміщений по колу печатки;

- враховуючи, що ОСОБА_1 не виконував рішення загальних зборів ТОВ «Староолександрівка» від 26.14.2014 року, тому згідно із рішенням загальних зборів ТОВ «Староолександрівка» від 26.14.2014 року та наказу від 30.12.2014 року, печатки та штампи, які були у використанні ОСОБА_1 були анульовані та було введено нову печатку ТОВ «Староолександрівка». В той же час, всупереч рішенню загальних зборів ТОВ «Староолександрівка» від 26.12.2014 року та зареєстрованим в ЄДР змінам керівника ТОВ «Староолександрівка», ОСОБА_1 продовжував протиправно видавати себе за директора ТОВ «Староолександрівка»;

- ОСОБА_3 не було відомо, що ОСОБА_1 , видаючи себе за директора ТОВ «Староолександрівка», підписував від імені ТОВ «Староолександрівка» угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 24.02.2015 року, акти приймання -передачі з використанням анульованих печаток ТОВ «Староолександрівка». Вказані дії ОСОБА_1 не були загально відомими, а тому ОСОБА_3 не міг про це знати;

- матеріалами справи підтверджено, що ще до вступ ОСОБА_3 на посаду, дії ОСОБА_1 та ОСОБА_14 були спрямовані на взяття ТОВ «Староолександрівка» зобов`язань перед кредиторами та умисне виведення грошових коштів, створення заборгованості перед кредиторами ТОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро», ПАТ «Державна Продовольчо-Зернова Корпорація України», розірвання договорів оренди, що призвело до неплатоспроможності товариства та його банкрутства;

- норма ст.241 ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноваженою на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а отже не могла їх і перевищувати. В силу приписів ст. 241 ЦК України ОСОБА_3 жодним чином не міг схвалити дії ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 взагалі не мав жодних повноважень діяти від імені ТОВ «Староолександрівка»; - з 30.12.2014 року Червоноармійська районна державна адміністрація, ПАТ «Райффайзенбанк Аваль» не могли не знати, що ОСОБА_1 не є директором ТОВ «Староолександрівка», а тому не мав права підписувати 24.02.2015 року угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених 28.12.2012 року строком оренди на 10 років, отримувати грошові кошти за чековою книжкою, ініціювати 17 по 23 лютого 2015 рік переказувати на користь ФОП Білецький С.В . 668 914,00 грн. в якості оплати послуг по дискуванню землі тощо;

- суд першої інстанції не дослідив за яких обставин були розірвані договори оренди, адже з тексту угод про розірвання оренди слідує, що процедурі розірвання передували вимоги власників земельних ділянок;

- судом першої інстанції залишено поза увагою, що у відповідності до положень ст. ст.41, 98 Закону про банкрутство ліквідатором боржника не були вжиті заходи по пред`явленню до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту незаконно отриманих грошових коштів ТОВ «Староолександрівка» ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , а також незаконно переказаних невстановленими особами на користь ФОП Білецькій С.В . 668 914,00 грн. в якості оплати послуг по дискуванню землі тощо.

- оскільки банкрутство ТОВ «Староолександрівка» відбулось не з вини ОСОБА_6 , у суду відсутні підстави для покладення субсидіарної відповідальності на керівника ТОВ «Староолександрівка» - ОСОБА_6 .

Таким чином, на думку скаржника, постановлена ухвала місцевим господарським судом від 23.04.2019 року в частині покладення на ОСОБА_3 субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ «Староолександрівка» є незаконною та яку слід скасувати /т.13 а.с.159-169/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 року (головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019р. у справі № 906/904/16, розгляд справи призначено на 11.07.2019 року об 11:00 год. /т.13 а.с. 197-199/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 року, задоволено клопотання ОСОБА_3 про направлення ухвали суду від 12.06.2019 року у справі № 906/904/16 приватному виконавцю виконавчого округу Київської області - Говорову П.В. /т.13 а.с. 217-218/.

19.06.2019р. та 20.06.2019р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від адвоката Чирського Ю.В., який представляє інтереси апелянта ОСОБА_3 на підставі довіреності від 15.05.2019 року, надійшли клопотання (вх.№ 22582/19 від 19.06.2019р., вх.№ 22934/19 від 20.06.2019р.) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема в господарському суді м. Києва.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 23.04.2019 року, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» Балєва В.П. від 25.05.2018 року за №02-01/148 про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» у зв`язку з доведенням його до банкрутства відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- умовою для покладення на засновників чи керівників банкрута субсидіарної відповідальності є доведення існування таких обставин: наявність у відповідного суб`єкта права давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії; здійснення дій, які свідчать про використання такого права чи можливості; причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та наявністю стану стійкої неспроможності; недостатність майна банкрута для розрахунків із кредиторами, а також наявність вини;

- суд першої інстанції залишив поза увагою порушення вимог Методичних рекомендацій ліквідатором Балєвим В.П. під час проведення аналізу фінансово-господарського стану ТОВ «Староолександрівка» на предмет виявлення ознак його неплатоспроможності та дій з доведення до банкрутства;

- встановлення умислу в діях (бездіяльності) учасників та органів управління ТОВ «Староолександрівка» по доведенню товариства до банкрутства можливо лише за наявності ознак навмисного погіршення ними фінансово-господарського стану товариства;

- ліквідатором банкрута не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити наявність економічних ознак дій учасників та органів управління ТОВ «Староолександрівка» з доведення його до банкрутства і що саме виконання ними умов договорів, укладених ТОВ «Староолександрівка» з іншими суб`єктами господарювання, призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану;

- висновками судової почеркознавчої експертизи № 1/3-131 від 20.05.2019, проведеної у рамках кримінального провадження за ст.358 КК України по факту підроблення підпису на угодах про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.02.2015 року та 10.09.2014 року, підтверджуються доводи ОСОБА_1 про його необізнаність та непричетність до складання та підписання всіх угод як від 10.09.2014 року, так і від 24.02.2015 року про дострокове розірвання договорів оренди землі, укладених в 2012 році ТОВ «Староолександрівка»;

- висновки суду, що спірні угоди укладались ОСОБА_1 з відома керівництва ТОВ «Староолександрівка», зокрема ОСОБА_3 , який з 30.12.2014 року виконував обов`язки керівника товариства та з відома єдиного учасника банкрута ТОВ «Шпат-Агро» - є безпідставними та гуртуються лише на припущеннях суду;

- про факти укладення угод про дострокове розірвання договорів оренди землі, ОСОБА_1 стало відомо лише в 2018 році, коли він вже не був ні засновником, ні керівником ТОВ «Староолександрівка», правових підстав оскаржувати спірні угоди чи визнавати їх недійсними у судовому порядку він вже не мав;

- суд залишив поза увагою положення ч.2 ст.41 Закону про банкрутство, якою визначено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед інших, такі повноваження: передає до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсним правочинів (договорів) боржника. Суд залишив поза увагою положення ч.1 ст.111 ЦК України, згідно яких ліквідатор зобов`язується вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідовується. Суд не надав жодної правової оцінки бездіяльності ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» Балеєва В.П., який в судовому порядку також не оскаржив господарських договорів по очистці, сушці та зберіганні зерна, охороні та дискуванню землі, надання та повернення фінансової допомоги, укладених ТОВ «Староолександрівка» з іншими суб`єктами господарювання.

Таким чином, скаржник вважає, що ліквідатором під час судового розгляду його заяви про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ТОВ «Шпат-Агро» не було доведено неправомірності припинення ними господарської діяльності ТОВ «Староолександрівка», а тому ухвала місцевого господарського суду від 23.04.2019 року підлягає до скасування /т.14 а.с. 15-22/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 року (головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Тимошенко О.М., суддя Демидюк О.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019р. у справі № 906/904/16, розгляд справи призначено на 11.07.2019 року об 11:00 год. /т.14 а.с. 8-10/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 року, клопотання ОСОБА_3 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 906/904/16 задоволено; доручено забезпечення проведення відеоконференції господарському суду м.Києва /т.13 а.с. 240-241/.

25.06.2019 року ОСОБА_3 подав до суду письмові пояснення вх. № 23545/19, у яких апелянт вказує на добросовісність його дій та відсутності вини в банкрутстві ТОВ «Староолександрівка». На підтвердження зазначеного останній долучає до матеріалів справи копію заяви від 27.05.2019 року, адресовану Пулинському відділенню поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області, про вчинення злочину /т.13 а.с. 245-250/.

25.06.2019 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Балєва В.П. надійшло клопотання (вх.№ 23305/19) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема в Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області. /т.13 а.с. 243-244/.

27.06.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від кредитора ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшло клопотання (вх.№ 23710/19 від 27.06.2019 року) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема в господарському суді м. Києва /т.13 а.с. 252-253/.

Розпорядженням в.о.керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року № 01-04/ 467 у зв`язку із відпусткою судді-члена колегії по справі № 906/904/16 - Тимошенка О.М. у період з 26.06.2019 року по 02.08.2019 року та відповідно до статті 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі № 906/904/16 /т.13 а.с. 268/.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 року внесено зміни до колегії суддів у складі та визначено для розгляду справи колегію суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. /т.13 а.с. 269/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року у справі № 906/904/16, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019р. у справі № 906/904/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. /т.13 а.с. 270/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року, клопотання кредитора ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 906/904/16 задоволено, доручено забезпечення проведення відеоконференції господарському суду м.Києва /т.13 а.с. 271-272/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року, клопотання ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» арбітражного керуючого Балєва В.П. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 906/904/16 задоволено, доручено забезпечення проведення відеоконференції Первомайському міськрайонному суді Миколаївської області /т.13 а.с. 273-274/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 року у справі № 906/904/16, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019р. у справі № 906/904/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І. /т.14 а.с. 53/.

03.07.2019 року на електронну адресу суду від ТОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро» надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх № 24283/19), в якому кредитор боржника заперечує проти апеляційної скарги та просить апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без задоволення /т.14 а.с. 56-59/.

03.07.2019 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від адвоката Лотоцької О.Б., яка представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімічна компанія "Вітагро", надійшло клопотання (вх.№ 24284/19 від 03.07.2019 року) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема в господарському суді Хмельницької області чи Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області /т.14 а.с. 78-80/.

03.07.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від ГУ ДФС у Житомирській області на підставі довіреності від 27.11.2018 року №10004815/06-30-10-03 надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема в господарському суді Житомирської області або Житомирському окружному адміністративному суді /т.14 а.с. 85/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2019 року, клопотання (вх.№ 24284/19 від 03.07.2019 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 906/904/16 - повернуто заявнику без розгляду /т.14 а.с. 83-84/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2019 року, клопотання ГУ ДФС у Житомирській області про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 906/904/16 задоволено, доручено забезпечення проведення відеоконференції Житомирському окружному адміністративному суду /т.14 а.с. 88-89/.

05.07.2019 року Публічним акціонерним товариством «Державна продовольчо-зернова корпорація України» подано до суду відзив на апеляційні скарги (вх. № 24518/19 від 05.07.2019 року), в якому кредитор заперечує проти апеляційних скарг та просить залишити їх без задоволення /т.14 а.с. 91-96/.

05.07.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 від 01.07.2019 року № 02-01/88, у яких ліквідатор боржника просить подану апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення /т.14 а.с. 127-133/.

ОСОБА_14 , не погоджуючись з постановленою ухвалою суду від 23.04.2019 року, звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» Балєва В.П. від 25.05.2018 року за № 02-01/148 про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» у зв`язку з доведенням його до банкрутства відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- умовою для покладення на засновників чи керівників банкрута субсидіарної відповідальності є доведення існування таких обставин: наявність у відповідного суб`єкта права давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії; здійснення дій, які свідчать про використання такого права чи можливості; причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та наявністю стану стійкої неспроможності; недостатність майна банкрута для розрахунків із кредиторами, а також наявність вини;

- суд першої інстанції залишив поза увагою порушення вимог Методичних рекомендацій ліквідатором Балєвим В.П. під час проведення аналізу фінансово-господарського стану ТОВ «Староолександрівка» на предмет виявлення ознак його неплатоспроможності та дій з доведення до банкрутства;

- звіт за результатами проведення аналізу фінансово-господарського стану ТОВ «Староолександрівка» на предмет дій доведення до банкрутства, складений 10.05.2018 року ліквідатором Балєвим В.П. та Висновок щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, складений 31.10.2017 року арбітражним керуючим Балєвою О.О. не є достатніми доказами, в розумінні ст.79 ГПК України, доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування;

- ліквідатором банкрута не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які могли б підтвердити наявність економічних ознак дій учасників та органів управління ТОВ «Староолександрівка» з доведення його до банкрутства і що саме виконання ними умов договорів, укладених ТОВ «Староолександрівка» з іншими суб`єктами господарювання, призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану;

- згідно Висновку експерта № 1/3-131 від 20.05.2019 року, в результаті проведення судової почеркознавчої експертизи, встановлено, що підписи в графах «Орендар: ОСОБА_1 угоди від 24.02.2015 року про розірвання договору оренди земельної ділянки № 1 від 08.11.2012 року, угоди від 24.02.2015 року про розірвання договору оренди земельної ділянки № 2 від 08.11.2012 року, в графах «Директор / ОСОБА_1 /» угода від 10.09.2014 року про дострокове розірвання договору оренди землі № 3 від 27.03.2012 року, угоди від 10.09.2014 року про дострокове розірвання договору оренди землі № 282 від 15.11.2012 року, виконані не ОСОБА_1 ;

- суд залишив поза увагою положення ч.2 ст. 41 Закону про банкрутство, якою визначено, щ ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед інших, такі повноваження: передає до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсним правочинів (договорів) боржника. Суд залишив поза увагою положення ч.1 ст.111 ЦК України, згідно яких ліквідатор зобов`язується вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідовується. Суд не надав жодної правової оцінки бездіяльності ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» Балеєва В.П., який в судовому порядку також не оскаржив господарських договорів по очистці, сушці та зберіганні зерна, охороні та дискуванню землі, надання та повернення фінансової допомоги, укладених ТОВ «Староолександрівка» з іншими суб`єктами господарювання;

- ліквідатором також не доведено, що ОСОБА_14 , зокрема, мала прямий умисел як щодо вилучення майна від боржника та припинення його діяльності, так і щодо наслідків таких дій - настання стану неплатоспроможності боржника та його банкрутства, невиконання зобов`язань перед кредитором через їх припинення за нібито відсутністю майна;

- пунктом 1.8 статуту ТОВ «Староолександрівка», затвердженого зборами учасників товариства (протокол № 1 від 24.01.2012 року) та зареєстрованого державним реєстратором, товариство несе відповідальність за зобов`язаннями всім власним майном. Товариство не відповідає за зобов`язаннями Держави та Учасників. Держава не несе відповідальності за зобов`язаннями Товариства. Учасники товариства не відповідають за його зобов`язаннями і несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов`язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників.

Таким чином, скаржник вважає, що ухвала місцевого господарського суду від 23.04.2019 року прийнята із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для даної справи, з порушенням норм матеріального права та при недотриманні норм процесуального права, а тому у відповідності до ст. 277 ГПК України підлягає до скасування /т.14 а.с. 143-146/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.07.2019 року (головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Демидюк О.О., суддя Юрчук М.І.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_14 , на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16, розгляд справи призначено на 11.07.2019 року об 11:00 год. /т.14 а.с. 140-142/.

05.07.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 03.07.2019 року № 02-01/89, згідно яких ліквідатор боржника просить подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення через те, що його вина в доведені ТОВ «Староолександрівка» до банкрутства підтверджується належними доказами, які містяться у справі /т.14 а.с. 166-172/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2019 року у справі 906/904/16 року, розгляд апеляційних скарг відкладено на 26.07.2019 року об 14:00 год., наступне судове засідання призначено у режимі відеоконференції із раніше призначеними судами, зокрема із господарським судом м. Києва, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області та Житомирським окружним адміністративним судом /т.14 а.с. 189-192/. 17.07.2019 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу Лігун С. В . від 15.07.2019 року № 02-01/96, у яких ліквідатор боржника просить подану апеляційну скаргу ОСОБА_14 залишити без задоволення, оскільки її вина в доведені ТОВ «Староолександрівка» до банкрутства підтверджується належними доказами, які містяться у справі /т.14 а.с. 194-198/.

В судовому засіданні 24.07.2019 року представники апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , кредиторів ТОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро», ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», ліквідатор ТОВ «Староолександрівка» підтримали свої доводи та вимоги поданих апеляційних скарг та у відзивах на них відповідно. Представник кредитора ГУ ДФС у Житомирській області також надав свої пояснення з приводу прийнятої ухвали місцевого господарського суду від 23.04.2019 року та поданих апеляційних скарг на неї, у задоволенні яких просив відмовити.

24.07.2019 року, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши обставин справи, судова колегія вирішила здійснити перевірку їх доказами та перейти до стадії судових дебатів.

Разом з тим, представник апелянта ОСОБА_14 просив відкласти розгляд справи на іншу дату, зокрема для надання можливості ознайомитися із доказами наявними в матеріалах справи та сформулювати остаточну, перевірну позицію щодо заявлених вимог ліквідатора ТОВ «Староолександрівка».

Представник апелянта ОСОБА_1 також просив відкласти розгляд справи на іншу дату та надати можливість ознайомитися із доказами наявними в матеріалах справи для належного виступу у судових дебатах, у зв`язку із чим подав до суду відповідне клопотання від 26.07.2019 року.

З метою забезпечення сторонам можливості реалізації їх процесуальних прав, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2019 року, розгляд справи відкладено на 02.08.2019 року об 14:00 год., наступне судове засідання призначено у режимі відеоконференції із раніше призначеними судами, зокрема із господарським судом м.Києва, Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області та Житомирським окружним адміністративним судом /т.15 а.с. 32-33/.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2019 року, клопотання ТОВ «Агрохімічна компанія Вітагро» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 906/904/16 задоволено; доручено забезпечення проведення відеоконференції господарському суду Хмельницької області /т.15 а.с. 44-45/.

В судовому засіданні 02.08.2019 року представники апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 підтримали свої доводи та вимоги апеляційних скарг, просили оскаржувану ухвалу суду від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 скасувати, а в задоволенні заяви ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» Балєва В.П. від 25.05.2018 року за № 02-01/148 про покладення субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства відмовити.

Представник апелянта ОСОБА_14 - ОСОБА_13 в призначене судове засідання 02.08.2019 року не з`явився та подав на електронну пошту суду клопотання (вх. № 27709/19) про розгляд даної справи без його участі, вказує, що доводи та вимоги поданої апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.

ТОВ «Шпат-Агро» участі уповноваженого представника в судових засіданнях не забезпечив, поштові відправлення, направлені за адресою: АДРЕСА_8 , вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, поверталися органом поштового зв`язку з відмітками «інші причини, що дали змоги виконати обов`язкищодо пересилання поштового відправлення», «за закінченням встановленого строку зберігання» /т.14 а.с.68, 237, 243, 259-269/.

Разом з тим, поскільки відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 з 16.12.2014 року є підписантом ТОВ «Шпат-Агро» (код 32689028) /т.15 а.с.49-54/, то суд вважає, що ТОВ «Шпат-Агро» було належним чином повідомлене про дату, час і місце судового розгляду даної справи.

Ліквідатор ТОВ «Староолександрівка» Балєв В.П. та представники кредиторів ТОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро» і ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» проти задоволення апеляційних скарг заперечили, вважають оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, а апеляційні скарги безпідставними, посилаючись на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вважають, що у місцевого господарського суду були наявні усі правові підстави для покладення субсидіарної відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Староолександрівка» на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та на ТОВ «Шпат-Агро», у зв`язку із доведенням боржника до банкрутства.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство ТОВ «Староолександрівка», наданим своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались та не забезпечили явку повноважного представника, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені апеляційним судом належним чином.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 26.07.2019 року явка представників сторін в судове засідання 02.08.2019 року обов`язковою не визнавалась, а також беручи до уваги, що представник кредитора ГУ ДФС у Житомирській області свою позицію з приводу поданих апеляційних скарг озвучив у судовому засіданні 26.07.2019 року, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника ГУ ДФС у Житомирській області, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників апелянтів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ліквідатора ТОВ «Староолександрівка» - Балєва В.П. та представників кредиторів ТОВ «Агрохімічна компанія «Вітагро» і ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 17.01.2017 року порушено провадження у справі № 906/904/16 про банкрутство ТОВ «Староолександрівка» (ідентифікаційний код 37968411, місцезнаходження: 12043, Житомирська обл., Пулинський район, село Стара Олександрівка, вул. Червоноармійська, буд. 63). Введено процедуру розпорядження майном ТОВ «Староолександрівка» на строк 115 календарних днів, призначено розпорядником майна ТОВ «Староолександрівка» арбітражного керуючого Балєву Ольгу Олександрівну. Підставою для порушення справи стали фактичні обставини несплати боржником грошового зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро» згідно з судовим рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.05.2015 року у справі № 924/245/15, відповідно до якого загальна заборгованість боржника перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрохімічна компанія «Вітагро» склала 658 675,79 грн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 04.04.2017 року, затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ «Староолександрівка», до якого включено вимоги наступних кредиторів:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічна компанія «Вітагро» на суму 658 675,79 грн. основного боргу (четверта черга), 13 780,00 грн. судового збору (перша черга);

- Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на суму 3 200,00 грн. судового збору (перша черга);

- Головного управління ДФС у Житомирській області на суму 69 179,07 грн. основного боргу (третя черга), 2 641,88 грн. основного боргу (друга черга), 3 200,00 грн. судового збору (перша черга).

Окремо включено в реєстр вимог кредиторів вимоги Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до боржника на суму 972 941,52 грн. основного боргу, які забезпечені заставою майна боржника, та підлягають задоволенню позачергово.

Окремо від основних зобов`язань включено в реєстр вимог кредиторів у шосту чергу неустойку (штраф, пеню) наступних кредиторів:

- Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до боржника на суму 844 000,00 грн штрафних санкцій (шоста черга).

Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів відомості про майно боржника, яке перебуває в заставі Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»:

- майбутній урожай зерна кукурудзи 3-го класу, 2014 року урожаю, вирощений на полях загальною площею 681,4791 га, а саме: поле НОМЕР_17 загальною площею 31,3959 га, поле НОМЕР_18 загальною площею 84,3106 га, поле НОМЕР_19 загальною площею 50,1647 га, поле НОМЕР_20 загальною площею 36,8517 га, поле НОМЕР_21 загальною площею 34,5920 га, полеНОМЕР_22 загальною площею 25,3432 га, поле НОМЕР_23 загальною площею 11,0521 га, поле № НОМЕР_1 загальною площею 67,2974 га, поле № НОМЕР_2 загальною площею 58,0425 га, поле № НОМЕР_3 загальною площею 57,4408 га, поле № НОМЕР_4 загальною площею 63,9018 га, поле № НОМЕР_5 загальною площею 29,5771 га, поле № НОМЕР_6 загальною площею 41,4212 га, поле № НОМЕР_7 загальною площею 33,1184 га, поле № НОМЕР_8 загальною, площею 40,7388 га, поле № НОМЕР_9 загальною площею 16,2309 га, усі вищезазначені поля знаходяться на території села Стара Олександрівка, Ялинівської сільської ради, Червоноармійського району, Житомирської області, в кількості 2000,00 тонн.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.11.2017 року, серед іншого, визнано кредиторські вимоги ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» до боржника на суму 972 941,52 грн. основного боргу (четверта черга реєстру вимог кредиторів боржника); 844 000,00 грн. штрафних санкцій (шоста черга реєстру вимог кредиторів боржника), 3 200,00 грн. витрат по сплаті судового збору (перша черга реєстру вимог кредиторів боржника).

З урахуванням зазначеного, господарським судом Житомирської області визнані та включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Староолександрівка» грошові вимоги на загальну суму 2 567 618,26 грн.

Постановою господарського суду Житомирської області від 07.12.2017 року у справі 906/904/16, ТОВ «Староолександрівка» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ТОВ «Староолександрівка» арбітражного керуючого Балєва Валентина Петровича.

На виконання покладених на арбітражного керуючого Балєва В.П. постановою господарського суду Житомирської області від 07.12.2017р. повноважень, ліквідатором на юридичну адресу боржника ТОВ «Староолександрівка» направлено лист № 02-01/3899 від 14.12.2017р. щодо забезпечення передачі печаток, штампів, бухгалтерської та іншої документації, матеріальних та інших цінностей банкрута, який повернувся з відміткою органу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Одночасно з метою прийняття до свого відання бухгалтерської та іншої документації, матеріальних та інших цінностей банкрута та встановлення їх місцезнаходженняліквідатором здійснено виїзд та обстежено ТОВ «Староолександрівка» за його юридичною адресою - Житомирська область, Пулинський район, село Стара Олександрівка, вул.Червоноармійська, 63, про що складено Акт обстеження за станом на 20.12.2017р. За результатами обстеження виявлено відсутність будь-якого майна, що підлягає включенню до ліквідаційної маси, печаток, штампів, документів довгострокового зберігання, фінансово-господарських документів та документів на підтвердження наявності дебіторської заборгованості. Також встановлено відсутність керівних органів товариства.

15.12.2015р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено інформацію щодо відсутності ТОВ «Староолександрівка» за адресою реєстрації.

Ліквідатору ТОВ «Староолександрівка» Балєву В.П. не було передано керівними органами товариства будь-які фінансово-господарські документи або їх копії, установчі документи, печатки, штампи, матеріальні цінності.

За таких обставин, ліквідатор здійснив аналіз фінансово-господарської діяльності банкрута за наявними матеріалами, отриманими в ході ліквідаційної процедури, зокрема, отримано відповіді з усіх установ, що здійснюють реєстрацію рухомого та нерухомого майна; Коростенська ОДПІ повідомила про наявність у банкрута 2 рахунків, відкритих в АТ «Райффайзен Банк Аваль»; АТ «Райффайзен Банк Аваль» надано виписки про рух коштів по рахунках банкрута, згідно з якими залишок коштів становить 116,17 грн.

05.06.2018 року ліквідатор ТОВ «Староолександрівка» - Балєв В.П. звернувся до господарського суду Житомирської області із заявою від 25.05.2018 року № 02-01/148 про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями ТОВ «Староолександрівка» у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

В обґрунтування поданої заяви, ліквідатор зазначає, що керівники та засновники ТОВ «Староолександрівка» своїми діями (бездіяльністю) та рішеннями створили умови, за яких підприємство стало неплатоспроможним та було визнано банкрутом. Зокрема, дії власника (засновника) юридичної особи боржника та її органів були направлені на те, щоб майнові активи боржника були вилучені, а господарська діяльність останнього була припинена, тим самим завдавши шкоди кредиторам /т.6 а.с. 112-130/.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 08.06.2018 року, залучено до участі у справі № 906/904/16 в частині розгляду вищевказаної заяви ліквідатора - ОСОБА_1, ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ТОВ «Шпат-Агро».

23.04.2019 року господарським судом Житомирської області за наслідками розгляду заяви ліквідатора від 25.05.2018 року № 02-01/148 про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ТОВ «Шпат-Агро» субсидіарної відповідальної за зобов`язаннями боржника у справі № 906/904/16 прийнято оскаржувану ухвалу /т.13 а.с.88-102/.

Розглянувши матеріали справи, апеляційні скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Провадження у даній справі про банкрутство здійснюється відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22.12.2011 №4212-VІ, який набрав чинності з 19.01.2013 року (далі - Закон про банкрутство).

Згідно з частиною 1 ст.2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 Закону про банкрутство визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.211 ГК України, засновники (учасники) суб`єкта підприємництва, власник майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, у межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству.

Згідно із ст.215 ГК України, у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом.

Відповідно до статті 619 ЦК України, договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи.

Таким законом, який передбачає поряд із відповідальністю боржника додаткову (субсидіарну) відповідальність іншої особи, є Закон про банкрутство.

Відповідно до ч. 5 ст.41 Закону про банкрутство, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Відповідно до абз.4 ч.4 Розділу І Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства (надалі - Методичні рекомендації), затверджених Міністерством економіки 19.01.2006 року № 14, доведенням до банкрутства є умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої матеріальної шкоди державі чи кредитору.

У відповідності до абз.1 ч.3.2 Розділу III Методичних рекомендацій, визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство, у разі наявності ознак неправомірних дій відповідальних осіб боржника, що призвели до його стійкої фінансової неспроможності, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Згідно з абз. 6 ч. 3.2 Розділу III Методичних рекомендацій, економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема: підписання завідомо невигідних для боржника договорів та прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно вплинули на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність боржника, що призвело до фінансових збитків та втрат.

Судова колегія враховує, що одним із суб`єктів аналізу на предмет виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з доведення його до банкрутства, визначено зокрема, арбітражного керуючого.

З наведеного вище вбачається, що доказами наявності обставин доведення юридичної особи до банкрутства його засновниками, є, зокрема, висновок за результатами аналізу фінансово-господарського стану підприємства-боржника, який свідчить про наявність підстав доведення юридичної особи до банкрутства.

На виконання повноважень покладених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатором було проведено аналіз фінансово-господарського стану ТОВ «Староолександрівка» () на предмет дій доведення до банкрутства, за результатами якого складено звіт від 10.05.2018 року. Відповідно до вказаного звіту ліквідатора, за результатами проведеного аналізу встановлено економічні ознаки доведення вищим та виконавчим органом управління ТОВ «Староолександрівка» до його банкрутства /т.11 а.с. 193-196/.

Колегія суддів бере до уваги, що вказаний звіт ліквідатора виконано на підставі Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджені наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 №14, а тому є належним та допустимим доказом у даній справі.

Крім того, згідно з Висновком щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства від 31.10.2017 року, здійсненим розпорядником майна ТОВ «Староолександрівка» в ході процедури розпорядження майном боржника, розпорядником майна було виявлено ознаки доведення TOB «Староолександрівка» до банкрутства вищим органом його управління /т.5 а.с.158-160/.

Арбітражним керуючим виявлено ознаки дій та встановлено бездіяльність органів управління ТОВ «Староолександрівка» у доведенні його до банкрутства.

Слід зазначити, що докази оскарження звіту за результатами проведення аналізу фінансово-господарського стану ТОВ «Староолександрівка» на предмет дій доведення до банкрутства від 10.05.2018 року та висновку щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства від 31.10.2017 року, в матеріалах справи відсутні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ТОВ «Староолександрівка» зареєстровано як юридичну особу 25.01.2012 року, ідентифікаційний код 37968411, місцезнаходження: 12043, Житомирська область, Пулинський район , с. Стара Олександрівка, вул. Червоноармійська, буд. 63, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань /т.1 а.с. 14-18/.

Відповідно до п.1.3 статуту ТОВ «Староолександрівка», затвердженого зборами учасників ТОВ «Староолександрівка», протокол №1 від 24.01.2012 року та зареєстрованого державним реєстратором, учасниками товариства є наступні фізичні особи - громадяни України: - ОСОБА_14 , паспорт серія НОМЕР_10 , виданий Бердичівським МРВ УМВС України в Житомирській області 13.05.1997 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 ;

- ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_12 , виданий Червоноармійським РВ УМВС України в Житомирській області 13.03.2000 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_13 .

Згідно з п.5.1 статуту ТОВ «Староолександрівка», для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладу учасників створюється статутний капітал у розмірі 160 000,00 грн. у співвідношенні: ОСОБА_14 - 50% статутного фонду, що дорівнює 80 000,00 грн., які вносяться грошовими коштами на розрахунковий рахунок товариства; ОСОБА_1 - 50% статутного фонду, що дорівнює 80 000,00 грн., які вносяться майновими правами, зокрема корпоративними правами учасника Сільськогосподарського ТОВ «Староолександрівка» /т.9 а.с.166-173/.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Староолександрівка» /т.8 а.с.81-83/, ОСОБА_1 у період з 24.01.2012 року був керівником та підписантом боржника, ОСОБА_14 у період з 24.01.2012 року - підписантом;

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Староолександрівка» /т.8 а.с.84-85, т.6 а.с.166-168/, ОСОБА_3 у період з 30.12.2014р. по 12.04.2016р. був керівником та підписантом.

Згідно з даними реєстраційної справи ТОВ «Староолександрівка» /т. 9 а.с. 159-250/: ОСОБА_1 у період з 24.01.2012р. по 30.12.2014р. виконував обов`язки керівника ТОВ «Староолександрівка», та з 24.01.2012р. по 12.02.2015р. був засновником товариства; ОСОБА_14 у період з 24.01.2012р. по 12.02.2015р. була засновником ТОВ «Староолександрівка»; ОСОБА_3 у період з 30.12.2014р. по 13.04.2016р. був керівником ТОВ «Староолександрівка».

Відповідно до Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Староолександрівка» від 11.07.2012 року, ОСОБА_14 та ОСОБА_1 передали у власність ТОВ «Шпат-Агро» свої частки у статутному капіталі ТОВ «Староолександрівка» у загальному розмірі 100%, що становить 160 000,00 грн, а ТОВ «Шпат-Агро» прийняло частки у власність за ціною, визначеною умовами даного Договору.

У відповідності до п. 2.1 Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Староолександрівка» від 11.07.2012 року, відступлення частки за цим Договором є чинним і ТОВ «Шпат-Агро» вважається повноправним власником часток з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів товариства, що засвідчують факт переходу права на частки до ТОВ «Шпат-Агро» /т.9 а.с.206-208/.

12.02.2015р. згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проведена державна реєстрація відповідних змін до установчих документів ТОВ «Староолександрівка» в частині зміни складу засновників /т.6 а.с.166-168/.

Відповідно до п.4.1 Статуту ТОВ «Староолександрівка», нова редакція, (надалі - Статут), затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Староолександрівка», протокол № б/н від 26.12.2014 року та зареєстрованого державним реєстратором 12.02.2015, єдиним учасником товариства є Товариство з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» (ідентифікаційний код 32689028) /т.9 а.с.189-197/.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Шпат-Агро» (ідентифікаційний код 32689028) належить частка вартістю 160 000,00 гривень, що становить 100% статутного капіталу (п.5.3 Статуту боржника (нова редакція)).

Згідно з даними реєстраційної справи ТОВ «Староолександрівка» /т.9 а.с. 159-250/ з 12.02.2015р. ТОВ «Шпат-Агро» являється єдиним засновником ТОВ «Староолександрівка».

Окрім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 з 16.12.2014 року є підписантом ТОВ «Шпат-Агро» (код 32689028), яке з 12.02.2015р. являється єдиним засновником банкрута ТОВ «Староолександрівка» /т.15 а.с.49-54/.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, зміни до установчих документів юридичної особи підлягають обов`язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

З урахуванням зазначеного вище, у період з 24.01.2012 року по 30.12.2014 року засновниками ТОВ "Староолександрівка" являлися громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_14 - посадові особи товариства, які мали право вчиняти дії від імені товариства без довіреності; з 12.02.2015р. єдиним засновником є ТОВ «Шпат-Агро».

Вищим органом управління товариства є загальні збори учасників (п.7.2 розділу 7 Статуту; п.8.1 Статуту у редакції до 12.02.2015р.).

Відповідно до п. 5.9 розділу 5 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція), якщо після закінчення другого чи кожного наступного фінансового року вартість чистих активів Товариства виявиться меншою від статутного капіталу та Вищий орган управління не прийняв рішення про внесення додаткових вкладів учасниками, товариство зобов`язане оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до Статуту в установленому порядку, якщо Учасники не прийняли рішення про внесення додаткових вкладів. Якщо вартість чистих активів товариства стає меншою від визначеного законом мінімального розміру статутного капіталу, товариство підлягає ліквідації.

Відповідно до п.5.8. розділу 5 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція), зменшення статутного капіталу товариства здійснюється у порядку, визначеному рішенням Вищого органу управління і чинним законодавством України. Товариство зобов`язане повідомити про зменшення статутного капіталу усіх своїх кредиторів в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Збитки товариства відшкодовуються за рахунок резервного фонду або в іншому порядку, передбаченому чинним законодавством України (п.6.7 розділу 6 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція)).

Кожен учасник товариства згідно п. 4.3.4 розділу 4 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція), має право одержувати інформацію про діяльність товариства.

Відповідно до п.7.2.7 розділу 7 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція), щорічні збори учасників проводяться не менше двох разів на рік.

Пунктом 7.2.8. розділу 7 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція) визначено, що позачергові загальні збори учасників товариства скликаються головою товариства, а у випадку його не обрання директором, в разі неплатоспроможності товариства; якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу товариства. Позачергові збори учасників товариства, також, можуть бути скликані на вимогу учасників товариства, що володіють у сукупності не менш як 20% голосів.

До повноважень зборів учасників товариства відповідно до п.7.2.3. розділу 7 Статуту ТОВ "Староолександрівка" (нова редакція) віднесено прийняття рішень про: затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів товариства; прийняття рішення про припинення товариства шляхом реорганізації або шляхом ліквідації; прийняття рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб товариства тощо.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що учасниками товариства будь-які рішення, що стосуються перегляду розміру статутного капіталу, його збільшення або зменшення, не приймалися, додаткових внесків учасниками товариства не вносилося, рішення про припинення товариства як юридичної особи (ліквідацію) не приймалося, керівник товариства як посадова особа товариства до майнової відповідальності не притягався.

Враховуючи період діяльності боржника до часу припинення ним господарської діяльності та припинення надання звітності про її результати, апеляційний суд погоджується з встановленими господарським судом Житомирскої області обставинами, що характеризують відношення відповідачів до діяльності боржника та, зокрема, щодо його відповідальності за своїми зобов`язаннями перед кредиторами.

За змістом част.1, 2, 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, засновники (учасники, акціонери) боржника в межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів для запобігання банкрутству боржника.

У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Засновниками (учасниками, акціонерами) боржника, іншими особами в межах заходів щодо запобігання банкрутству боржника може бути надана фінансова допомога в розмірі, достатньому для погашення грошових зобов`язань боржника перед кредиторами, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і відновлення платоспроможності боржника (санація боржника до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство).

Всупереч наведеним нормам Закону про банкрутство учасники боржника та його керівники заходи щодо запобігання банкрутству не здійснювали.

Так, відповідно до п.1.7 Статуту TOB «Староолександрівка», затвердженого зборами учасників Товариства протоколом № 1 від 24.01.2012 року, товариство має самостійний баланс, діє на основі повного господарського розрахунку, самоокупності й самофінансування, самостійно планує свою діяльність і визначає її напрямки.

Основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, з метою отримання прибутку в порядку передбаченому законодавством.

Головним засобом виробництва у сільському господарстві є земля. Одночасно вона є і предметом праці, який завдяки родючості дає можливість вирощувати культурні рослини.

Тобто, земля є природним ресурсом, на якому базується сільськогосподарське виробництво і діє як активний фактор процесу праці і, як зазначено вище, є головним засобом виробництва.

Пунктом 3.1.4 Статуту TOB «Староолександрівка» встановлено, що для виконання статутних завдань товариство має право, зокрема, але не виключно, укладати договори оренди.

З метою виконання статутних завдань та здійснення господарської діяльності TOB «Староолександрівка» було укладено договори оренди землі від 27.03.2012 року з громадянами власниками земельних часток (паїв) зі строком оренди 7 років та договори оренди землі від 28.12.2012 року з Червоноармійською районною державною адміністрацією зі строком оренди на 10 років.

Відповідно до листа відділу у Пулинському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 33-622-99.3-293/2-17 від 03.02.2017 року, станом на 01.01.2013 року у користуванні TOB «Староолександрівка» (на умовах оренди) рахувалося 757,0989 га земель сільськогосподарського призначення, з них ріллі 720,4816 га, сіножатей 17,6 га, пасовищ 19,0173 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /т.6 а.с.202/.

Згідно з поданою 13.02.2014 року TOB «Староолександрівка» до територіального органу доходів та зборів податковою декларацією з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік, станом на 01.01.2014 року у користуванні TOB «Староолександрівка» (на правах оренди) рахувалося ріллі 718,8756 га, сіножатей 13,4090 га, пасовищ 26,9829 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /т.6 а.с.203-205/.

Відповідно до поданої 19.02.2015 року TOB «Староолександрівка» до територіального органу доходів та зборів податкової декларації з плати за землю на 2015 рік, станом на 01.01.2015 року у користуванні TOB «Староолександрівка» (на правах оренди) уже рахувалося лише 180,3211 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (договори оренди від 28.12.2012 року з Червоноармійською районною державною адміністрацією зі строком оренди 10 років).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 33-6-0.2-322/2-18 від 15.01.2018 року зареєстровані за TOB «Староолександрівка» земельні ділянки на території області відсутні.

Вказані обставини пов`язані з тим, що 10.09.2014 року між TOB «Староолександрівка» в особі директора ОСОБА_1 та громадянами власниками земельних часток (паїв) було укладено додаткові угоди про дострокове розірвання договорів оренди землі, які були укладені 27.03.2012 року зі строком оренди 7 років /т.6 а.с.207-249, т.7 а.с.1-103/.

24.02.2015 року між TOB «Староолександрівка» в особі директора ОСОБА_1 та Червоноармійською районною державною адміністрацією було укладено угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок, укладених 28.12.2012 року строком оренди на 10 років /т.7 а.с.120-249, т.8 а.с.1-80/.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 24.01.2012 по 30.12.2014 виконував обов`язки керівника ТОВ "Староолександрівка", та з 24.01.2012 по 12.02.2015 був засновником товариства.

Разом з тим, ОСОБА_1 у своїх запереченнях на заяву ліквідатора, викладених в апеляційні скарзі, стверджує, що вказані вище угоди ним не підписувались і зроблені в них підписи від його імені - йому не належать. Зазначає, що з 30.12.2014 року керівником ТОВ «Староолександрівка» був ОСОБА_3 , тому, станом на 24.02.2015 року він вже не був ні засновником, ні керівником цього товариства, відтак, приймати будь-які управлінські рішення або вчиняти будь-які дії від імені ТОВ «Староолександрівка» в лютому 2015 року не міг та не мав на те законних підстав.

Повідомив, що ознайомившись з копіями угод від 24.02.2015 про дострокове розірвання договору № 1 від 08.11.2012 оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_24 та договору № 2 від 08.11.2012 оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_16 , укладених з Червоноармійською районною державною адміністрацією, вказані документи ним також не підписувались і зроблені в них підписи від його імені - йому не належать.

З огляду на вищевказані обставини, ОСОБА_1 зазначає, що звернувся до Пулинського відділення поліції Новоград-Волинського відділу поліції ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене статтею 358 КК України (підроблення та використання підроблених документів).

На підтвердження вищезазначених тверджень, ОСОБА_1 долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за номером 0000224, з якого вбачається, що за заявою ОСОБА_1 Пулинським ВП Новоград-Волинського ВПГУНП в Житомирській області 07.07.2018 року до ЄРДР внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ч.1 ст.358 КК України по факту підроблення невстановленою особою підпису ОСОБА_1 в угодах про дострокове розірвання договору оренди землі від 24.02.2015 року /т.11.с.82/.

З наведених тверджень ОСОБА_1 , апеляційним судом враховується наступне. Відповідно до п.п.48.5.1 п.48.5 ст.48 ПК України, податкова декларація має бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником та особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку. Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Відповідно до п.7 розділу II Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов`язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис»; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Оскільки вищезазначені податкові декларації були прийняті податковою інспекцією, вказане дає підстави стверджувати, що податкові декларації подані уповноваженими посадовими особами ТОВ «Староолександрівка».

При цьому, зазначена податкова декларація з плати за землю на 2015 рік подана 19.02.2015 та підписана гр. ОСОБА_1 за допомогою особистого електронного цифрового підпису, що може свідчити лише про обізнаність останнього про дострокове розірвання 10.09.2014р. договорів оренди землі, укладених з громадянами-власниками земельних часток (паїв).

Слід також зазначити, що відповідно до пункту 64 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1893 від 27.11.1998 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), яка є обов`язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Згідно з п.65 вказаної постанови, особи, які персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій.

Виходячи з вищезазначеного, особи які мають право зберігати та використовувати печатки підприємства призначаються наказом керівника організації та несуть персональну відповідальність за неналежне зберігання та використання печатки.

Як убачається з матеріалів справи, угоди про розірвання договорів оренди землі від 24.02.2015 скріплені печаткою ТОВ «Староолександрівка».

У даному випадку матеріали справи не містять документів, які б свідчили про втрату печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі боржника.

Отже, на дату укладання спірних угод, від імені сторін угоди підписані повноважними особами та скріплені печатками сторін.

З огляду на вищевикладені обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що спірні угоди укладалися ОСОБА_1 з відома керівництва ТОВ «Староолександрівка», зокрема ОСОБА_3 , який з 30.12.2014 виконував обов`язки керівника товариства та з відома єдиного учасника банкрута ТОВ «Шпат-Агро».

При цьому, гр. ОСОБА_3 , який в той час (24.02.2015) виконував повноваження керівника у сфері управлінської діяльності ТОВ «Староолександрівка», проявив повну бездіяльність щодо їх оскарження у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 33-6-0.2-322/2-18 від 15.01.2018 року зареєстровані за TOB «Староолександрівка» земельні ділянки на території області відсутні.

Вищевикладене, дає підстави стверджувати, що спірні угоди вважаються схваленими.

Факт того, що ОСОБА_1 звернувся до правоохоронних органів із заявою, щодо підробки підписів в угодах про дострокове розірвання договорів оренди від 24.02.2015 року та від 10.09.2014 року, апеляційним судом оцінюється критично, адже будь-яких судових вироків, які б встановлювали та підтверджували обставини недійсності зазначених правочинів в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин слідує, що своїми діями ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 , ОСОБА_14 та ТОВ «Шпат-Агро» своєю бездіяльністю, як уповноважені товариства - банкрута, що мали право давати, та давали, обов`язкові вказівки для боржника сприяли достроковому припиненню договорів оренди землі (позбавлення основного засобу виробництва) та припиненню його діяльності, та як наслідок таких дій (бездіяльності) створивши умови, за яких боржник став неплатоспроможним та визнаний банкрутом.

Крім того, матеріалами справи стверджується, що 28.04.2014 року між ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (покупець) та TOB «Староолександрівка» (постачальник) було укладено Договір поставки зерна майбутнього врожаю, у відповідності до п.1.1 якого постачальник у визначений сторонами строк поставляє покупцю наступну сільськогосподарську продукцію українського походження (товар): (найменування товару - зерно кукурудзи 3 класу; одиниця виміру товару - метрична тонна, кількість товару - 2000,00. Покупець зобов`язується прийняти товар (поставлений насипом) та оплатити його /т.3 а.с.7-19/.

28.04.2014 року між ПАТ «Держана продовольчо-зернова корпорація України» (застоводержатель) та TOB «Староолександрівка» (заставодавець) укладено Договір застави майбутнього урожаю.

Предметом застави був майбутній врожай - зерно кукурудзи 3-го класу, 2014 року урожаю, вирощений на полях загальною площею 681,4791 га загальною вартістю 2000000,00 грн (пункт 1.7 Договору застави майбутнього врожаю).

Відповідно до п.1.1 Договору застави майбутнього врожаю, у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, заставодержатель має право у випадку невиконання заставодавцем своїх зобов`язань за основним договором одержати задоволення за рахунок заставленого майна, переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

Пунктом 1.6 Договору застави сторони погодили, зобов`язання, що забезпечується заставою відповідно до умов цього договору, полягає в тому, що заставодавець зобов`язується передати заставодержателю предмет застави у визначений сторонами термін - до 11.2014 року включно виключно на умовах поставки EXW - ПАТ «Житомирський комбінат хлібопродуктів».

Тобто врожай - зерно кукурудзи 3-го класу, 2014 року урожаю, вирощений на полях загальною площею 681,4791 га загальною вартістю 2 000 000,00 грн. являвся об`єктом правового інтересу забезпеченого кредитора - ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України».

ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» перерахувало на користь TOB «Староолександрівка» грошові кошти у відповідності до умов договору поставки, однак TOB «Староолександрівка» взяті на себе зобов`язання за Договором поставки від 28.04.2014 року № 43-К повністю не виконало і предмет застави у визначений сторонами термін не передало.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 27.03.2015 року у справі № 906/145/15, позов задоволено частково, стягнуто з TOB «Староолександрівка» на користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 714 078,26 грн. - основного боргу; 198 413,43 грн. - 24 % річних; 35 129,83 грн. - судового збору; в частині стягнення 244 000,00 грн. - пені та 600 000,00 грн. - 30% штрафу відмовлено.

Постаново Рівненського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 року у справі № 906/145/15 рішення господарського суду Житомирської області від 27.03.2015 року у справі № 906/145/15 скасовано в частині відмови у стягненні 244 000,00 грн. - пені та 600 000,00 грн - 30% штрафу; прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено; стягнуто з ТОВ «Староолександрівка» на користь ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 244 000,00 грн. - пені та 600 000,00 грн. - 30% штрафу; в решті рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» являється кредитором у даній справі про банкрутство TOB «Староолександрівка» з грошовими вимогами саме за вищевказаним Договором поставки зерна майбутнього врожаю.

Викладене свідчить про те, що ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» мало «законні очікування» на задоволення грошових вимог за рахунок майна, яке було предметом застави та яке забезпечувало грошові вимоги боржника відповідно до приписів закону, та яке органом управління TOB «Староолександрівка» не було передано заставодержателю у відповідності до умов договору, а протиправно вилучено від боржника на користь інших осіб.

Що фактично зводиться до того, що кредиторська заборгованість боржника TOB «Староолександрівка» залишилась без майнового забезпечення.

Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_14 і TOB «Шпат-Агро» скористалися своїми правами власника боржника та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 правами виконавчого органу управління боржника, прийняли стосовно майна боржника рішення про вилучення його від боржника шляхом відчуження та передачу іншим особам, які для нього (боржника) були обов`язковими, при цьому усвідомлюючи, що своїми рішеннями/бездіяльністю завдають шкоду інтересам кредиторів боржника та бажали настання такого результату як неплатоспроможність боржника і визнання його банкрутом.

Судова колегія враховує, що відчуживши заставне майно на користь інших осіб, метою власників та керівників боржника було у разі порушення справи про банкрутство неможливість здійснення звернення на заставні майнові активи, у даному випадку (врожай), для задоволення вимог заставного кредитора.

Заперечення апелянтів про те, що закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 191 КК України, яке було зареєстровано на підставі заяви ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України», спростовує факт наявності у діях засновників та посадових осіб товариства ознак навмисного доведення товариства до банкрутства судом відхиляються, виходячи з наступного.

Дійсно за заявою ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» СУ ГУНП в Житомирській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження за ч.5 ст.191 КК України (привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем), яке 29.09.2016 року було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - у зв`язку з встановленням відсутності в діянні посадових осіб ТОВ «Староолександрівка» складу кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.5 ст.191 КК України.

Втім, досудове розслідування кримінального провадження щодо доведення ТОВ «Староолександрівка» до банкрутства за ознаками ст.219 КК України (доведення до банкрутства) СУ ГУНП в Житомирській області не проводилося. Згідно з даними ліквідатора Балєва В.П. та при вивченні руху коштів по розрахунковому рахунку ТОВ «Староолександрівка» /т.6 а.с.172-192/, судом встановлено:

- на розрахунковий рахунок Фізичної особи - підприємця ОСОБА_14 перераховано кошти на загальну суму 773 000,00 грн. в якості оплати за послуги по очистці зерна та послуг по охороні;

- на розрахунковий рахунок Житомирського КХП перераховано кошти на загальну суму 146 179,25 грн. в якості оплати за послуги по очистці, сушці та зберіганні зерна;

- кошти на загальну суму 1 337 417,54 грн. знято з розрахункового рахунку ТОВ «Староолександрівка» особисто ОСОБА_1 за чеками;

- кошти на загальну суму 145 035,00 грн перераховано ОСОБА_1 в якості фінансової допомоги;

- на розрахунковий рахунок СТОВ «Староолександрівське» перераховано кошти на загальну суму 5 000,00 грн фінансової допомоги;

- на розрахунковий рахунок ТОВ «Староолександрівська Агро» перераховано кошти на загальну суму 229 300,00 грн фінансової допомоги;

- на розрахунковий рахунок ТОВ «Ялинівка Агро» перераховано кошти на загальну суму 33 000,00 фінансової допомоги;

- на розрахунковий рахунок Фізичної особи-підприємця Білецького С.В . перераховано кошти на загальну суму 668 914,00 грн в якості оплати за послуги по дискуванню землі.

Вищезазначені факти підтверджуються виписками по особовому рахунку ТОВ «Староолександрівка» у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» /т.6 а.с.173-189/.

Відповідачами по справі не підтверджено належним чином існування факту правовідносин по очистці, сушці та зберіганні зерна, охороні, та дискуванню землі.

Надані відповідачами документи не дають можливості встановити реальність здійснених відповідних операцій.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази дотримання сторонами спору встановленого законодавчо порядку оформлення господарських операції по очистці, сушці та зберіганні зерна, охороні, та дискуванню землі, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для висновку про сам факт існування між сторонами відповідних договірних правовідносин.

Також слід зазначити, що отримання фінансової допомоги, як будь-яка інша господарська операція, повинна мати документальне підтвердження. І перш за все, така операція повинна бути оформлена договором.

В підтвердження факту існування правовідносин сторін за договором фінансової допомоги, відповідачами жодного документу надано не було.

Крім того, судом встановлено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо СТОВ «Староолександрівське» одним із засновників вказаного товариства та керівником, підписантом є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ) /т.8 а.с.87-90/.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Староолександрівка Агро» одним із засновників вказаного товариства та з 04.07.2014 керівником, підписантом є ОСОБА_14 ( АДРЕСА_7 ). При цьому, з 27.06.2014 підписантом ТОВ «Староолександрівка Агро» є ОСОБА_1 /т8 а.с.91-93/.

До того ж, як зазначалося вище, за період з 17 по 23 лютого 2015 року на користь Фізичної особи-підприємця Білецького С.В. було перераховано 668 914,00 грн в якості оплати послуг по дискуванню землі, це при тому, що станом на період перерахування вказаних коштів у користуванні TOB «Староолександрівка» були відсутні земельні ділянки для обробітку, у зв`язку з підписанням ОСОБА_1 угод про дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок.

Як вбачається із матеріалів справи, грошові кошти які були виведені з обігу товариства на користь зацікавлених осіб відносно TOB «Староолександрівка» на рахунок товариства не повернуті, до того ж, органом управління TOB «Староолександрівка» будь-які заходи щодо їх повернення не вживалися, претензійно-позовна робота не проводилася.

З досліджених обставин відчуження активів боржника апеляційний суд вбачає єдину мету здійснених дій від імені боржника - введення в оману кредиторів шляхом виведення активів боржника з метою їх збереження за заінтересованими особами від стягнення за наявними грошовими зобов`язаннями боржника перед кредиторами, створення видимості належної юридичної форми відчуження майна.

У результаті вищезазначеного, активи TOB «Староолександрівка» були зменшені, що у цілому у цілому погіршало його фінансовий стан та свідчить про ситуацію, яка виключає виконання TOB «Староолександрівка» вимог кредиторів, тобто є усі ознаки того, що TOB «Староолександрівка» доведено до банкрутства.

Отже твердження ліквідатора, що ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , своїми рішеннями та діями, а ОСОБА_3 , ТОВ «Шпат-Агро» бездіяльністю створили умови, за яких боржник став неплатоспроможним та визнаний банкрутом, є обґрунтованими.

При цьому, судова колегія враховує, що ОСОБА_3 , який в той період виконував повноваження керівника у сфері управлінської діяльності ТОВ «Староолександрівка», був зобов`язаний та мав можливість переоформити зразки підпису на банківських картках, чим міг запобігти незаконному виведенню грошових коштів, але проявив повну бездіяльність щодо переоформлення зразків підпису та не вжив жодних заходів щодо повернення неправомірно виведених з рахунку боржника коштів.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_3 , будучи керівником (посадовою особою) ТОВ «Староолександрівка», проявив повну бездіяльність та не надавав статистичної звітності до органів статистики, проявив бездіяльність у наданні обов`язкової звітності до контролюючих органів держави, що в подальшому неминуче призвело до збільшення кредиторських вимог, зокрема з боку податкового органу.

При цьому, у ОСОБА_3 як директора, був обов`язок та була можливість не виконувати укладені від імені ТОВ «Староолександрівка» ОСОБА_1 угоди про розірвання договорів оренди земельних ділянок від 24.02.2015, чим можна було запобігти повному припиненню господарської діяльності товариства.

Необхідно також констатувати, що в силу положень ч.1 ст. 211 ГК України, ОСОБА_14 , як учасник ТОВ «Староолександрівка», будь-яких організаційно-господарських, управлінських, інвестиційних, технічних, фінансово-економічних, правових заходів щодо запобіганню банкрутству боржника не вживалися.

Колегія суддів зазначає, що апелянтами не надано жодного доказу у спростування встановлених ліквідатором та судом обставин у даній справі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Право на справедливий суд), кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Справедливий судовий розгляд гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав.

Колегія суддів вважає, що ліквідатором доведено, що дії керівників та учасників боржника, їх бездіяльність були направлені на завдання шкоди кредиторам боржника, позбавивши кредиторів законного права на отримання належних їм коштів з майна боржника, на які кредитори мали правомірні очікування. Волевиявлення відповідачів, таким чином, характеризується прямим умислом, як щодо вилучення майна від боржника та припинення його діяльності так і щодо наслідків таких дій - настання стану неплатоспроможності боржника та його банкрутства, невиконання зобов`язань перед кредитором через їх припинення за ніби-то відсутністю майна, що є зловживанням правами.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги заяви ліквідатора про покладення на ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 та ТОВ «Шпат-Агро» субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями TOB «Староолександрівка» слід задоволити, оскільки під час розгляду справи було встановлено вчинення керівниками та засновниками ТОВ «Староолександрівка» дій (бездіяльності) спрямованих на доведення до банкрутства боржника. При цьому господарським судом Житомирської області вірно визначено розмір вимог, що покладається на відповідачів, як різницю між сумою вимог кредиторів та розміром майнових активів у ліквідаційній масі банкрута, що становить 2 567 502,09 грн. ( 2 567 618,26 грн. - 116,17 грн.).

Щодо заявленого в апеляційній скарзі клопотання ОСОБА_3 про застосування правових наслідків пропуску ліквідатором строку позовної давності до вимог про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 , яке останній не міг подати до суду першої інстанції через неотримання ним значної кількості документації від учасників провадження та процесуальних документів суду під час розгляду даної справи, що викликало не повну обізнанність щодо обставин справи, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, при цьому сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (п.3, п.4 ст.267 ЦК України).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч.5 ст.267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Отже, встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Статтею 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що при здійсненні своїх повноважень ліквідатор має право заявляти вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Житомирської області від 07.12.2017 року у справі № 906/904/16, ТОВ «Староолександрівка» визнано банкрутом, відкрито щодо боржника ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора.

Таким чином, строк позовної давності для звернення ліквідатора боржника із заявою про покладення субсидіарної відповідальності на учасників товариства, його керівника та інших осіб починає свій перебіг з дня його призначення судом на відповідну посаду, тобто з 07.12.2017 року.

А тому, враховуючи, що перебіг позовної давності за вимогою ліквідатора до учасників товариства, його керівника та інших осіб у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства та покладення на них субсидіарної відповідальності у даній справі починається 07.12.2017 року, тобто строк позовної давності ліквідатором не пропущений, а відтак у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про застосування правових наслідків пропуску ліквідатором строку позовної давності до вимог про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_3 слід відмовити.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (част.1 ст.271 ГПК України).

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_14 не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому правові підстави для скасування ухвали господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 відсутні.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційних скарг покладається на апелянтів.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_14 на ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 23.04.2019 року у справі № 906/904/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу № 906/904/16 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "09" серпня 2019 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Юрчук М.І.