ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.08.19 Справа № 917/1390/19

м. Полтава

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С., розглянувши

заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36000; адреса для листування: пр-т Свободи, 8, м. Кременчук, 39601;

про видачу судового наказу за вимогою

до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Кременчуцької міської ради Полтавської області, проспект Свободи, буд. 130, м. Кременчук, 39623;

про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, що виникла внаслідок порушення боржником грошового зобов`язання за договором № 1430 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2010,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявником у заяві про видачу судового наказу вказано не повне найменування боржника - Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Кременчуцької міської ради Полтавської області, в той час як згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за кодом зареєстровано Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника та обставини, на яких вони ґрунтуються та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує ці обставини. Пунктом 4 ч. 3 цієї статті передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються (окрім договору) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так заявник у заяві посилається на те, що право грошової вимоги у нього виникло в результаті невиконання боржником умов договору № 1430 про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.12.2010.

Суд зазначає, що укладений між учасниками справи договір є загальною угодою між сторонами, яка свідчить про виникнення між ними правовідносин, а не про виникнення у теплопостачальної організації АТ "Полтаваобленерго" права грошової вимоги.

Згідно умов п. 5 Порядку розрахунків за спожиту теплову енергію (додаток № 4 до Договору) обсяг фактично спожитої за розрахунковий період теплової енергії з урахуванням розрахункової величини втрат у відрізку мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності тепломереж, підтверджується "Актом про обсяги спожитої (поставленої) Споживачем (субспоживачем) теплової енергії".

Заявником у заяві не вказано, які акти про обсяги спожитої споживачем теплової енергії підтверджують обсяги фактично спожитої боржником за грудень 2018 року та січень - лютий 2019 року теплової енергії, жодних актів про обсяги спожитої споживачем теплової енергії до заяви не додано.

Щодо посилання заявником на рахунки, які нібито не оплачені боржником, суд зазначає, що самі по собі виписані заявником рахунки не є підставою для виникнення грошової вимоги.

Крім цього, заявником у заяві зазначено суму вимоги до боржника - 124102,06 грн. і на цю ж суму боргу вказано розрахунок, проте у прохальній частині заяви заявник без будь-якого обґрунтування просить суд видати наказ про стягнення з боржника вартості спожитої теплової енергії в сумі 158813,99 грн.

Вказані недоліки заяви про видачу судового наказу є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку встановленому розділом ІІ ГПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись п. п. 1, 8 ч. 1, ч. 2 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст. ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук