УХВАЛА

08 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/17153/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Комерційний банк "Експобанк"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Шкурдової Л.М.

від 01.09.2015 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І., Іоннікова І.А.

від 28.03.2019

за позовом Приватного підприємства "Компанія "Центуріон"

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"

про визнання припиненими правовідносин,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2019 року Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Комерційний банк "Експобанк" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/17153/15.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Комерційний банк "Експобанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі №910/17153/15.

Частиною 2 статті 6 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Отже, законодавець імперативно визначив процедуру оскарження рішень суду першої інстанції до касаційної інстанції тільки після їх перегляду в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції повністю.

З мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог про припинення обтяження іпотекою та виключення записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, апеляційним господарським судом не переглядалося, оскільки в цій частині рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржувалося.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Комерційний банк "Експобанк" щодо оскарження рішення суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог про припинення обтяження іпотекою та виключення записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (чотири немайнові вимоги) подана з порушенням вимог статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а відтак в прийнятті касаційної скарги в цій частині мало бути відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки, Верховним Судом було помилково відкрито касаційне провадження щодо перегляду рішення суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог про припинення обтяження іпотекою та виключення записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Верховний Суд приходить до висновку про закриття касаційного провадження в цій частині.

Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України повернути скаржнику Публічному акціонерному товариства "Комерційний банк "Експобанк" з Державного бюджету України 9744,00 грн судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 156011 від 24.06.2019, за чотири немайнові вимоги про припинення обтяження іпотекою та виключення записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Закрити касаційне провадження щодо перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 у справі № 910/17153/15 в частині припинення провадження у справі щодо позовних вимог про припинення обтяження іпотекою та виключення записів про обтяження з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

2. Повернути Публічному акціонерному товариства "Комерційний банк "Експобанк" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, ) з Державного бюджету України (отримувач коштів УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача 6007; код класифікації доходів бюджету 22030102)) судовий збір у розмірі 9744,00 грн, сплачений за платіжним дорученням № 156011 від 24.06.2019.

3. Оригінал платіжного доручення № 156011 від 24.06.2019 повернути Публічному акціонерному товариства "Комерційний банк "Експобанк".

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді О.А. Кролевець

В.І. Студенець