ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 5011-49/217-2012

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М. (головуючий), Банаська О.О., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ксензової Г.Є.,

за участю представників:

АТ КБ "Приватбанк" - адвокат Дорошенко Г.Г. (ордер КС № 638956),

кредиторів ОСОБА_2. та ОСОБА_1. - адвокат Коровяковська Т.В. (дов. від 11.09.2018 та від 27.09.2016),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019

у справі № 5011-49/217-2012

за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Інтелект"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2012 за заявою ОСОБА_2 порушено провадження у справі № 5011-49/217-2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Інтелект" (далі - ТзОВ "Бізнес-Інтелект", боржник) в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Бізнес-Інтелект" на загальну суму 1 770 666, 50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2014, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014 у справі № 5011-49/217-2012, ПАТ КБ "Приватбанк" було визнано кредитором, вимоги якого підлягають внесенню окремо до реєстру вимог кредиторів на суму 3 714 934,01 грн. вимог першої черги, з яких 3 713 861,01 грн. (сума максимальної вимоги, що забезпечується) заборгованості і 1 073 грн. - судові витрати. Інші заявлені вимоги визнано погашеними.

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.09.2014 у справі № 5011-49/217-2012 ТзОВ "Бізнес-Інтелект" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

2. Короткий зміст вимог

19.11.2014 ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про визнання поточних кредиторських вимог на суму 2 489 852, 47 грн. відсотків, нарахованих за період з 06.01.2012 по 19.09.2014.

06.12.2016 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ПАТ КБ "Приватбанк" про розгляд заяви з кредиторськими вимогами до боржника, що була заявлена 19.11.2014.

Таким чином, предметом даного судового розгляду є поточні кредиторські вимоги АТ КБ "Приватбанк" до боржника в загальному розмірі 2 489 852, 47 грн., які складаються з відсотків, нарахованих за період з 06.01.2012 по 19.09.2014 у зв`язку з неналежним невиконанням зобов`язань за кредитним договором LBB-17 від 11.08.2008 та договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008.

3. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017, відмовлено ПАТ КБ "Приватбанк" у задоволенні заяви з поточними кредиторськими вимогами до боржника на суму 2 489 852,47 грн.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 5011-49/217-2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 визнано АТ КБ "Приватбанк" поточним кредитором ТзОВ "Бізнес - Інтелект" на суму 2 491 070,47 грн., з яких: 1218,00 грн. - перша черга задоволення; 2489 852,47грн. - четверта черга задоволення вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви АТ КБ "Приватбанк" про визнання грошових вимог в сумі 2489 852,47 грн. та на суму 2 491 070, 47 грн. поточними відмовлено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 у справі № 5011-49/217-2012 скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Підставою для скасування стало порушення приписів ст. 86 ГПК України, оскільки апеляційний господарський суд не дослідив та не надав власної належної оцінки структурі та розміру грошових вимог АТ КБ "Приватбанк", не звернув уваги, що в ухвалі суду від 05.02.2014 чітко не встановлено, які саме вимоги увійшли до складу кредиторських вимог (забезпечені заставою), а які (їх структура та розмір) було визнано погашеними.

Касаційним судом також вказано, що не встановлення конкретної дати припинення зобов`язань за кредитним договором LBB-17 від 11.08.2008 та за договором комісії щодо зобов`язань по акредитиву № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008, унеможливлює дійти законного та обґрунтованого висновку про правомірність нарахувань АТ КБ "Приватбанк" процентів за порушення боржником своїх зобов`язань за вказаними договорами за період з 06.01.2012 по 19.09.2014.

За результатами нового розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.09.2018 у справі №5011-49/217-2012 змінено в частині визнання поточних грошових вимог АТ КБ "Приватбанк". Визнано поточні грошові вимоги АТ КБ "Приватбанк" до ТзОВ "Бізнес-Інтелект" в розмірі 278864,89 грн., з яких: 1218,00 грн. - вимоги першої черги задоволення; 277646,89 грн. - вимоги четвертої черги задоволення. У визнанні решти поточних грошових вимог відмовити.

Постанова мотивована тим, що поточні вимоги Банку по відсоткам, які нараховані з дня порушення провадження у справі про банкрутство та протягом 30 днів після публікації оголошення, тобто за період з 06.01.2012 по 15.03.2012, є обґрунтованими, а решта не розглядаються судом та вважаються погашеними. Отже належить визнати поточні вимоги Банку до боржника на загальну суму 277646,89 грн (14596,54*19,021418).

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В касаційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019, ухвалу Господарського суду міста Києва від Києва від 12.09.2018 у справі № 5011-49/217-2012 залишити без змін.

Підставами для скасування оскаржуваної постанови, заявник касаційної скарги зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, оскільки припис частини 2 статті 14 Закону про банкрутство поширюється виключно на конкурсних кредиторів, тому права вимоги поточних кредиторів не припиняються.

Крім того, АТ КБ "Приватбанк" наголошує на невиконанні судом апеляційної інстанції вказівок Верховного Суду, які викладені в постанові від 20.09.2019, і які є обов`язковими відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України.

5. Доводи інших учасників справи

Від сторін та учасників справи про банкрутство ТзОВ «Бізнес-Інтелект» відзиви на касаційну скаргу не надійшли, що відповідно до положень частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

Відповідно до ч. 2 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013), вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Частиною 8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що вимоги конкурсних кредиторів, визнані боржником або господарським судом, вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника,

Поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред`явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. До визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону про банкрутство в зазначеній редакції, погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов`язання або припинення зобов`язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Предметом судового розгляду є поточні кредиторські вимоги АТ КБ "Приватбанк" до боржника в загальному розмірі 2489852,47 грн, які складаються з відсотків, нарахованих за період з 06.01.2012 по 19.09.2014 у зв`язку з неналежним невиконанням зобов`язань за кредитним договором LBB-17 від 11.08.2008 та договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008.

Ухвалюючи рішення від 05.02.2016 про визнання зазначених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що поточні вимоги АТ КБ "Приватбанк" є своєчасно заявленими, розрахованими за належний період та у належному розмірі, на суму зобов`язань, що не були припинені й внесені до реєстру вимог кредиторів, й підлягають визнанню у повному обсязі в сумі 2489 852,47 грн та включенню до четвертої черги реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Бізнес-Інтелект".

Як зазначалося вище, Верховний Суд, направляючи справу на новий апеляційний розгляд, в постанові від 20.02.2019 зазначив, що апеляційний господарський суд при перегляді ухвали суду першої інстанції не дослідив та не надав власної належної оцінки структурі та розміру грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк", зважаючи на те, що в ухвалі суду від 05.02.2014 чітко не встановлено, які саме вимоги увійшли до складу кредиторських вимог (забезпечені заставою), а які (їх структура та розмір) було визнано погашеними.

Всупереч вимог частини першої статті 316 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд під час нового апеляційного розгляду справи не ухвалив постанову по суті спору з вирішенням питань, поставлених судом касаційної інстанції у постанові від 20.02.2019, не встановив дати припинення зобов`язань за кредитним договором та за договором комісії, що унеможливило визначення структури та розміру грошових вимог АТ КБ "Приватбанк", та обґрунтованості нарахованих процентів за порушення боржником своїх зобов`язань за вказаними договорами за період з 06.01.2012 по 19.09.2014.

Колегія суддів наголошує на недопустимості порушення одного з основоположних принципів правосуддя, що його було сформульовано Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium) від 26.10.1984 - має не лише здійснюватися правосуддя, ще має бути видно, що воно здійснюється.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п.2 ч.1 ст.308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

В силу приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

В частині 4 даної статті закріплено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції не виконано вказівки Верховного Суду, які викладені в постанові від 20.09.2019, і які є обов`язковими відповідно до ч. 1 ст. 316 ГПК України, порушено принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у судовому рішенні, яким вирішувався спір по суті, що вимагає направлення справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, надати належну оцінку викладеним вище доводам скаржника та вирішити спір відповідно до вимог закону.

8. Судові витрати

У зв`язку зі скасуванням постанови апеляційного господарського суду і передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 310, 314 - 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 у справі №5011-49/217-2012 скасувати.

3. Справу №5011-49/217-2012 направити на новий апеляційний розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Банасько О.О.

Ткаченко Н.Г.