УХВАЛА

16 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/1341/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Случ О. В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду Донецької області від 19.06.2018 (суддя Ніколаєва Л. В.)

і постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 (головуючий суддя Сдободін М. М., судді Дучал Н. М., Терещенко О. І.)

у справі № 908/1341/17

за позовом Міністерства оборони України

до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш»

про стягнення 401 893,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2019 скаржник надіслав через Східний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі № 908/1341/17.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.08.2019 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Відповідно до частини третьої статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження.

Згідно з частиною другою статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною четвертою цієї ж статті передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно частини шостої Розділу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях від 22.06.2015 № 736/27181, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, право засвідчення документів та їх копій може надаватися посадовим та іншим особам на підставі довіреності.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55 згідно якого відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Касаційна скарга підписана ОСОБА_1 як представником Міністерства оборони України. На підтвердження своїх повноважень представник до касаційної скарги додав копію довіреності від 20.12.2018 № 220/587/Д, яка підписана Міністром оборони України та засвідчена начальником Східного територіального юридичного відділу підполковником юстиції ОСОБА_2 Разом із тим, матеріали касаційної скарги не містять належним чином засвідченої копії довіреності ОСОБА_2 , на підставі якої він має право засвідчувати копію документів, які підтверджують повноваження директора підписанта касаційної скарги

Відтак, копія довіреності від 20.12.2018 № 220/587/Д особи, яка підписала касаційну скаргу, не відповідає вищезазначеним вимогам щодо порядку засвідчення копій документів.

Таким чином, скаржникові необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати до суду оригінал або належним чином засвідчену копію довіреності підписанта касаційної скарги або довіреність на підставі якої ОСОБА_2 має право засвідчувати копії документів, поданих разом із касаційною скаргою.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

19.06.2018 рішенням Господарського суду Донецької області, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Скаржник у своїй касаційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 19.06.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі № 908/1341/17 повністю та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Предметом позову у цій справі є стягнення 401 893,78 грн.

Враховуючи вимоги касаційної скарги та предмет спору, скаржник при подачі цієї касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 12 056,81 грн ((401 893,78 грн х 1,5%) x 200 %).

Проте, скаржник до матеріалів касаційної скарги не додав доказів сплати судового збору. Натомість, у своїй касаційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення у справі, в обґрунтування якого заявник касаційної скарги зазначає, що у зв`язку з тим, що скаржник є бюджетною установою і повністю фінансується за рахунок коштів з державного бюджету через Департамент фінансів Міністерства оборони України, тому на момент подання касаційної скарги, судовий збір Департаментом фінансів Міністерства оборони України ще не було сплачено з об`єктивних та незалежних від нього причин.

Статтею 8 Закону визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Цей перелік умов є вичерпним.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони, однак такі підстави у скаржника відсутні.

В свою чергу, наявність таких умов скаржник у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не навів, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, касаційна скарга Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Донецької області від 19.06.2018 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі № 908/1341/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржникові строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, а саме: необхідно надати оригінал або належним чином засвідчену копію довіреності підписанта касаційної скарги або довіреність, на підставі якої ОСОБА_2 має право засвідчувати копії документів, поданих разом із касаційною скаргою та докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 12 056,81 грн, у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 3, 174, 234, 287-291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Міністерству оборони України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2. Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Донецької області від 19.06.2019 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 у справі № 908/1341/17 залишити без руху.

3. Надати Міністерству оборони України строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали, касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Случ