ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"06" серпня 2019 р. Справа№ 910/1119/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мартюк А.І.

Дідиченко М.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги б/н від б/д (вх. №09.1-04.1/4545/19 від 12.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі

у справі №910/1119/16 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА АСТЕР"

до 1. Державного комерційного підприємства "СЕТАМ"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА Центр"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

про визнання торгів недійсними та скасування свідоцтва -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА АСТЕР" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного комерційного підприємства "СЕТАМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про визнання торгів недійсними та скасування свідоцтва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року (головуючий суддя Зеленіна Н.І., судді Чебикіна С.О., Лиськов М.О.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 року, відмовлено у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА АСТЕР" до Державного комерційного підприємства "СЕТАМ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк", про визнання торгів недійсними та скасування свідоцтва. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ЦЕНТР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА АСТЕР" про усунення перешкод у користуванні майном. Скасовано вжиті ухвалою господарського суду м. Києва від 27.01.2016 р. у справі № 910/1119/16 заходи до забезпечення позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 частково скасовано, справу передано на новий розгляд в частині первісного позову.

Під час нового розгляду справи місцевий господарський суд задовольнив клопотання позивача про призначення судової експертизи та зупинив провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/1119/16 призначено судову експертизу щодо визнання ринкової вартості майна, провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

01.03.2017, не погоджуючись з ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 та зобов`язати Господарський суд міста Києва поновити провадження у справі № 910/1119/16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 910/1119/16 повернуто апелянту.

06.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА", повторно звернулось з апеляційною скаргою (вх. №09.1-04.1/4545/19 від 12.06.2019), в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/1119/16 скасувати.

Одночасно скаржником було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тривалою відсутністю керівника ТОВ "БЦ-ВЕСТА" та важким матеріальним станом товариства, переглядом в касаційному порядку ухвали Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017, що, на переконання сторони, є поважними причинами пропуску процесуальних строків для звернення із апеляційною скаргою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017, на підставі ч. 3 ст. 260 ГПК України, залишено без руху, встановлено стороні десятиденний процесуальний строк для усунення недоліків його скарги.

18.07.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 30.01.2017.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2019, у зв`язку з перебуванням суддів Мальченко А.О. та Дикунської С.Я. у відпустці, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Дідиченко М.А., Мартюк А.І.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України № 2147-VIII від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно пп. 13 п. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 93 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення рішення) апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим судом. У разі якщо в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України (в редакції чинній на момент винесення рішення), поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. При цьому, клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку з посиланням на відповідні докази, які подаються до апеляційної скарги.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України в редакції, яка діє станом на дату звернення до суду з апеляційною скаргою, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, із правового контексту наведених норм вбачається, що законодавством не встановлено безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняття до розгляду апеляційної скарги у будь-якому разі поданою особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом із цим, неучасть у справі особи, яка звертається зі скаргою, із посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, свідчить лише про те, що такій особі, ймовірно, не було відомо про розгляд цієї справи, однак не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними, поновлення цього строку та прийняття скарги до провадження.

Колегія суддів, серед іншого, вважає за необхідне зауважити, що необхідність перегляду судового рішення, що набрало законної сили та чинне понад 2 роки, має бути зумовлена виключними обставинами, наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно ухвали Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 910/1119/16 повернуто скаржнику. При цьому, в наведеній ухвалі зазначено, що апелянт не позбавлений права звернутись з апеляційною скаргою, у випадку якщо ним невідкладно усунуто недоліки, допущені при поданні апеляційної скарги.

Повторно з апеляційною скаргою Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" звернулось лише 06.06.2019, про що свідчить відмітка відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта», тобто із значним пропуском (понад 2 роки) процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 30.01.2017.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску процесуального строку апелянт посилається на те, що підприємство починаючи з червня 2017 по червень 2019 не мало можливості підписати та подати апеляційну скаргу, оскільки керівник був у відрядженні, відпустці, а згодом тимчасово був переведений до м. Дніпро. В підтвердження вказаних доводів скаржником представлено накази товариства № 06 від 01.06.2017, № 07 від 01.09.2017, № 09 від 25.09.2017.

Проте, вказані доводи не можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки тривале відрядження директора до іншого регіону України не може свідчити про об`єктивні непереборні обставини неможливості підписання директором апеляційної скарги та направлення її до суду впродовж понад 2 роки. Крім того, скаржником жодними доводами і доказами не доведено обставин неможливості уповноваження іншої особи як виконуючого обов`язки директора у випадку тривалого відрядження останнього. Інших доводів, що могли бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку, апелянтом не наведено.

Враховуючи викладене вище, судова колегія вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" належними засобами доказування не доведено непереборність обставин, що зумовили пропуск встановленого процесуальним законом строку для своєчасного подання апеляційної скарги.

Додатково колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив наступне: «Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності)».

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2019 у справі «Сабадаш проти України» суд наголошував, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, і без необхідності виправлення серйозних судових помилок, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Попри те, що саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. При поновленні пропущеного строку суд повинен належним чином обґрунтувати своє рішення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (рішення у справі «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного розгляду справи та її нового вирішення. Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії», пп. 51 і 52).

Водночас, судова колегія зауважує, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у даній справі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА Центр" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 910/1119/16 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у даній справі залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2019 у справі № 910/1119/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА Центр" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017.

Ухвалою Верховного Суду від 23.05.2019 у справі № 910/1119/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції) сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мали право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Прийняття і розгляд апеляційної скарги на рішення, яке набрало законної сили, було можливе лише з дотриманням приписів частини другої статті 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) щодо поновлення строку подання скарги.

У той же час, згідно приписів ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) якщо апеляційну скаргу було подано на рішення чи ухвалу місцевого господарського суду, яку вже було переглянуто в апеляційному порядку, то відповідні обставини виключають перегляд судових актів суду першої інстанції апеляційним господарським судом.

Таким чином, станом на час постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі Господарський процесуальний кодекс України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017) не передбачав можливості повторного апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення, в тому числі і за скаргою особи, яка не брала участі у справі, навіть якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки відповідно до визначених статтею 101 цього Кодексу (в редакції, чинній до 15.12.2017) меж перегляду справи в апеляційній інстанції, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 254 ГПК України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII), учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.1, 3, 4 ст. 272 ГПК України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII), якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави; за результатами розгляду апеляційної скарги суд приймає постанову відповідно до статті 282 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції; суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Разом з тим, розділ ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII) не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017).

Відтак, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, є порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Підсумовуючи вищенаведене в сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України (аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 922/765/15).

Оскільки судова колегія дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Веста" про зупинення провадження у даній справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 234, 260, п. 1 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою б/н б/д (вх. №09.1-04.1/4545/19 від 12.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/1119/16.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "БЦ-ВЕСТА" апеляційну скаргу б/н б/д (вх. №09.1-04.1/4545/19 від 12.06.2019) (вх. №09.1-04.1/4545/19 від 12.06.2019) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі №910/1119/16 разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам справи та апелянту.

4. Матеріали справи №910/1119/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.І. Мартюк

М.А. Дідиченко