ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 917/2479/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

секретар судового засідання - Мельникова Л. В.,

за участю представників:

прокурора - Попенко О. С. (прокурор відділу ГПУ),

позивача - не з`явилися,

відповідача - Бактибаєва А. Т.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу фізичної особи -підприємця Бактибаєва Аскара Токтогуловича

на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.07.2015 (суддя Кульбако М. М.) і постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 (Геза Т. Д. - головуючий, судді Плахов О. В., Шевель О. В.) у справі

за позовом Полтавського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області

до фізичної особи - підприємця Бактибаєва Аскара Токтогуловича

про розірвання договору оренди нерухомого майна, зобов`язання звільнити та повернути орендоване приміщення, стягнення заборгованості та пені.

Короткий зміст позовних вимог і заперечень

1. У листопаді 2014 року Полтавський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області (далі - Фонд) звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до фізичної особи - підприємця Бактибаєва Аскара Токтогуловича (далі - ФОП Бактибаєв А. Т. ) про розірвання договору оренди № 84/07-Н нерухомого майна, що належить до державної власності, укладеного 07.11.2007 між Фондом і ФОП Бактибаєвим А. Т. (далі - спірний договір), зобов`язання звільнити орендоване приміщення (будівлю), частину фойє у будівлі залізничного вокзалу загальною площею 15,00 кв.м., розташованій за адресою: АДРЕСА_1 (далі - спірне приміщення), та повернути зазначене приміщення балансоутримувачу - Відокремленому підрозділу "Гребінківське БМЕУ" Державного підприємства "Південна залізниця" (далі - ВП "Гребінківське БМЕУ" ДП "Південна залізниця").

2. Позовні вимоги із посиланням на положення статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру", статей 10, 27, 32 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статті 1 Закону України "Про Фонд державного майна України", статей 174, 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526, 530, 610, 651, 762, 771, 773, 782 Цивільного кодексу України обґрунтовано невиконанням відповідачем умов спірного договору в частині внесення орендних платежів за період із листопада 2007 року по вересень 2014 року на загальну суму 144 607,53 грн, а також відсутністю договору страхування орендованого майна, що суперечить вимогам статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та пункту 4.3.7 спірного договору.

3. 15.06.2015 до Господарського суду Полтавської області від прокурора надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він, посилаючись на систематичне невиконання умов спірного договору, просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 1 4735,89 грн за період із 01.10.2014 по 31.03.2015 та пеню у сумі 1 741,41 грн за період із 11.11.2014 по 01.05.2015.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.07.2015 у справі № 917/2479/14 позов задоволено частково; розірвано спірний договір; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

5. Аргументуючи судове рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що обставинами та матеріалами справи підтверджено факт істотного порушення умов спірного договору в частині сплати орендних платежів, що відповідно до пункту 10.1 спірного договору є підставою для його розірвання, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

6. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, зобов`язання звільнити спірне приміщення та повернути його балансоутримувачу - ВП "Гребінківське БМЕУ" ДП "Південна залізниця" суд першої інстанції, посилаючись на факти, встановлені у рішенні Господарського суду Полтавської області від 18.12.2014 у справі № 917/2178/14 та акт від 17.12.2014, наголосив що зазначені у спірному договорі площа та адреса об`єкта оренди не відповідають наявним у матеріалах справи доказам, тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

7. Східний апеляційний господарський суд постановою від 24.04.2019 скасував рішення Господарського суду Полтавської області від 30.07.2015 у справі № 917/2479/14, прийняв нове рішення, яким: позовні вимоги задовольнив частково у частині вимог щодо зобов`язання повернути орендоване приміщення балансоутримувачу; зобов`язав ФОП Бактибаєва А. Т. повернути спірне приміщення балансоутримувачу - ВП "Гребінківське БМЕУ" ДП "Південна залізниця"; в іншій частині позовних вимог відмовив.

8. Приймаючи нове рішення, апеляційний господарський суд виходив із того, що оскільки спірний договір відповідно до його пункту 9.1.1 припинив свою дію після закінчення строку, на який було укладено цей договір, позовні вимоги прокурора до ФОП Бактибаєва А. Т. про розірвання цього договору не підлягають задоволенню. За таких обставин висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині не ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Також апеляційний господарський суд зауважив про відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження того, що на дату прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення ФОП Бактибаєв А. Т. займав спірне приміщення та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині звільнення орендованого приміщення.

У частині вимог позивача про зобов`язання ФОП Бактибаєва А. Т. повернути спірне приміщення балансоутримувачу - ВП "Гребінківське БМЕУ" ДП "Південна залізниця", суд апеляційної інстанції зазначив про відсутність доказів на підтвердження факту повернення орендарем орендованого майна за спірним договором за актом прийому-передачі та дійшов висновку, що цю вимогу позивача необхідно задовольнити.

Щодо заяви прокуратури про збільшення позовних вимог від 11.06.2015 № 05/2-748 вих.15 апеляційний господарський суд зазначив, що у ній викладено прохання про розгляд судом нової позовної вимоги, яка фактично є іншим позовом, у зв`язку з чим підстав для прийняття цієї заяви немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Не погоджуючись із постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 917/2479/14, ФОП Бактибаєв А. Т. звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить (з урахуванням доповнення від 31.05.2019) рішення Господарського суду Полтавської області від 30.07.2015 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. Підставами для скасування рішення та постанови суду апеляційної інстанції ФОП Бактибаєв А. Т. зазначає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, зокрема статей 4, 17, 42, 75, 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Скаржник стверджує, що його несвоєчасно повідомили про відкриття апеляційного провадження у цій справі та взагалі не проінформували про призначення судового засідання в Східному апеляційному господарському суді на 24.04.2019, оскільки ухвалу суду від 10.04.2019 про таке призначення ФОП Бактибаєв А. Т. не отримав. На думку скаржника, такі дії суду порушують право цієї особи на захист, позбавляють можливості надати суду пояснення по суті спору.

11. Скаржник зауважує, що ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 06.03.2019 він не отримав у зв`язку з тим, що на поштовому конверті працівник суду не зазначив номер квартири адресата, а будинок, в якому проживає ФОП Бактибаєв А. Т. є багатоквартирним.

12. Скаржник також акцентує, що оскаржуваної постанови також не отримав.

13. Крім цього, заявник касаційної скарги наголошує, що апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, повний тест якого ФОП Бактибаєв А. Т. отримав лише через чотири роки (у лютому 2019 року), було подано ще у 2015 році. Скаржник після ознайомлення із повним текстом рішення місцевого господарського суду планував подати уточнення до апеляційної скарги, проте про розгляд поданої ним апеляційної скарги належним чином повідомлений не був, що позбавило ФОП Бактибаєв А. Т. можливості надати додаткові пояснення та уточнення.

14. Щодо суті позовних вимог скаржник зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій під час розгляду цієї справи, що договір оренди нерухомого майна не може бути укладено менше ніж на три роки. Крім того, суди попередніх інстанцій не надали оцінки постанові Вищого господарського суду України від 20.08.2014 у справі № 917/1656/13, якою визначено, що спірний договір є чинним.

15. Заявник касаційної скарги вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду є незаконним, оскільки у матеріалах справи наявні суперечливі дані щодо адреси залізничного вокзалу, але суд достовірно не встановив, за якою саме адресою розташовано спірний об`єкт.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

16. Відзивів на касаційну скаргу не надійшло.

Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

17. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і заперечення на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

18. За змістом статей 2, 7, 13 ГПК України основними засадами господарського судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін; правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

19. Відповідно до частини 1 статті 42 ГПК України, учасники справи мають право: ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

20. Відповідно до частин 1, 4 статті 262 цього Кодексу про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу; в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи.

21. Водночас згідно зі статтею 268 ГПК України після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій в разі необхідності та призначення справи до розгляду. Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.

22. За змістом статті 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

23. Як убачається із матеріалів справи, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Бактибаєва А. Т. на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.07.2015 у цій справі, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні 10.04.2019.

24. Зазначену ухвалу апеляційної інстанції направлено ФОП Бактибаєву А. Т. за адресою: АДРЕСА_2

25. Проте згідно з матеріалами справи місце проживання відповідача - ФОП Бактибаєва А. Т. - АДРЕСА_2 .

26. Крім цього, як убачається із матеріалів справи, ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 06.03.2019 (про відкриття апеляційного провадження) ФОП Бактибаєву А . Т. не вручено, поштове відправлення, в якому апелянту було надіслано копію цієї ухвали із відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", повернулося на адресу апеляційного господарського суду як відправника.

27. Також, із матеріалів справи убачається, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду цієї справи у судовому засіданні 10.04.2019 оголошено перерву до 24.04.2019 ,про що постановлено відповідну ухвалу.

28. Проте у матеріалах справи немає: доказів отримання позивачем зазначеної ухвали Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019; або доказів повернення ухвали без вручення адресатові суб`єктом поштового зв`язку із зазначенням причин невручення; або, принаймні, витягу з офіційного сайта Укрпошти про пересилання поштового відправлення за відповідним штрихкодовим ідентифікатором, із якого вбачалося би прийняття поштою цієї кореспонденції для відправлення апелянтові, її рух і позитивний чи негативний результат спроби вручення поштового відправлення, якщо така спроба відбулася.

29. Ухвалюючи оскаржену у справі постанову, суд апеляційної інстанції в її описовій частині послався на те, що у судове засідання 24.04.2019 позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання учасники провадження повідомлені належним чином.

30. Однак зважаючи на викладене, висновки суду апеляційної інстанції, зокрема щодо належного повідомлення позивача (апелянта) про дату, час і місце судового засідання, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

31. За викладених обставин колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що у матеріалах справи немає доказів належного повідомлення ФОП Бактибаєва А. Т. про час, дату та місце проведення судового засідання суду апеляційної інстанції, що свідчило би про дотримання прав скаржника, передбачених у частині 5 статті 242 ГПК України, на отримання поштою відповідного судового рішення, з метою вирішення питання щодо явки у судове засідання апеляційного суду та надання відповідних пояснень по суті поданої ним апеляційної скарги.

32. Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд апеляційної інстанції не дотримався вимог господарського процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи - відповідача, не забезпечив відповідачеві можливості реалізувати надані йому законом права, оскільки розглянув справу за відсутності ФОП Бактибаєва А. Т. , не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до положень частини 5 статті 310 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду.

33. З урахуванням викладеного колегія суддів касаційного суду вважає доводи, наведені у касаційній скарзі, обґрунтованими в цій частині.

34. Дослідження суті та висновків оскаржуваних рішення і постанови за наявності установленого порушення норм процесуального права є передчасним.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. Згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

36. Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

37. За змістом статті 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, зокрема якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 5 частини 1 статті 310 цього Кодексу).

38. Ураховуючи викладене, зважаючи на межі розгляду справи судом касаційної інстанції і положення пункту 5 частини 1 статті 310 ГПК України, оскаржену постанову у справі необхідно скасувати, а справу направити на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду, касаційну скаргу частково задовольнити.

Розподіл судових витрат

47. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини 1 статті 308, статтями 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця Бактибаєва Аскара Токтогуловича на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.07.2015 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 917/2479/14 задовольнити частково.

Постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 у справі № 917/2479/14 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ