ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019м. ДніпроСправа № 904/1880/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Клевець К.В., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Дніпромонтаж", м. Дніпро

до АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та 3% річних у сумі 3 096 096,80 грн. за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018

За зустрічним позовом

АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ", м.

до Приватного підприємства "Дніпромонтаж", м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 в у сумі 1 763 250,10 грн.

Представники:

Від позивача (за первісним позовом) Дробот С.С. - адвокат

Від відповідача (за первісним позовом) Козіна А.М. - адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Дніпромонтаж" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" про стягнення заборгованості за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 у сумі 3 029 202, 77 грн., яка складається з суми основного боргу 2 872 441,03 грн., інфляційних втрат - 119 695,61 грн., 3% річних - 37 066,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору субпідряду № 51 від 28.02.2018 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи.

Ухвалою від 10.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 27.05.2019.

Ухвалою суду від 27.05.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 18.06.2019.

Відповідач 04.06.2019 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач (за первісним позовом) зазначив, що за спірним Договором субпідряду сторонами підписано три Акти здавання-приймання виконаних будівельних робіт:

1. Акт № 51/1 від 31 липня 2018 року - на суму виконаних робіт 1 878 139, 76 грн. Погашення авансу 621 106,20 грн. Згідно акту відсоток утримання складає 187 813, 97 грн. Підлягає оплаті за звітній період 1 070 319, 60 грн.

2. Акт № 51/2 від 31 серпня 2018 року - на суму виконаних робіт 1 878 139, 76 грн. Погашення авансу 621 106,20 грн. Згідно акту відсоток утримання складає 187 813, 97 грн. Підлягає оплаті за звітній період 1 070 319, 60 грн.

3. Акт № 51/3 від 19 жовтня 2018 року - на суму виконаних робіт 5 506 726,56 грн. Згідно акту відсоток утримання складає 550 582,66 грн.

Тобто, за твердженням відповідача загальна сума утримання, в період з 31.07.2018 по 19.10.2018 складає 926 210,60 грн., яка повертається субпідряднику по-перше, після підписання кінцевого акту виконаних робіт і акту звірки взаємних розрахунків, згідно виставленого рахунку, який субпідрядником не виставлявся. А по-друге, виходячи з умов договору, утримання повертається в разі відсутності претензій зі сторони підрядника, після остаточного завершення робіт, повернення матеріалів підрядника тощо.

Відповідач зазначив, що як вбачається з Акту виконаних робіт від 19.10.2018. (форма Ф) відсоток виконання по деяким видам робіт становить менше ніж 100%, що свідчить про незавершення робіт в повному обсязі. Окрім того, у відповідності до п.8.5 Договору субпідряду невикористані залишки товарно-матеріальних цінностей і матеріалів повертаються за Актом приймання-передачі після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт чи поетапно по узгодженню сторін. Підрядник передавав Субпідряднику на виконання умов Договору субпідряду матеріали, що підтверджується відповідними видатковими накладними, субпідрядник частково використав їх, але не в повному обсязі, що підтверджується Актами виконаних робіт.

Підрядником в період з 14.05.2018 по 28.09.2018 передано матеріалів на суму 6 825 146,55 грн., а використано Субпідрядником згідно Актів здавання-приймання виконаних будівельних робіт на суму 6 330 780,88 грн. Вартість залишку неповернутих матеріалів складає 494 365,67 грн. За вищевказаних обставин вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в частині утримання є передчасними і необґрунтованими.

За викладених обставин відповідач вважає, що позивачем було помилково визначено суму у розмірі 926 210,60 грн. як заборгованість Відповідача перед Позивачем, оскільки заборгованість Відповідача становить 1 946 230, 43 грн.

В зв`язку з неправильним визначенням заборгованості позивач неправильно розрахував суму інфляційних та трьох відсотків річних, яку відповідач не визнає.

Також, відповідач у відзиві на первісний позов заперечував щодо зазначених в позові витрат на професійну правничу допомогу, оскільки до позовної заяви Позивач не надав ані детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, ані доказів здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що протирічить ст. 126 ГПК України і такі витрати не є підтвердженими.

Одночасно з цим, відповідач повідомив, що сума судових витрат, яку відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи складає 10 000 грн.

04.06.2019 АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" надало до суду зустрічну позовну заяву, в якій позивач (за зустрічним позовом) просить стягнути штрафні санкції за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 в у сумі 1 763 250,10 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 прийнято зустрічну позовну заяву АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" для спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 07.08.2019 та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 02.07.2019.

24.06.2019 позивач за первісним позовом подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що заперечення та розрахунок заборгованості за Договором, які надав відповідач у своєму відзиві на позовну заяву не відповідають дійсності. Позивач за первісним позовом зазначив, що ПП «ДНІПРОМОНТАЖ» виконало роботи за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 року в повному обсязі та належним чином, що підтверджуються відповідними актами виконаних робіт, які відповідач підписав без жодних зауважень та претензій.

Також, позивач за первісним позовом зазначає, що сторонами було підписано три акти приймання-передачі робіт, за якими згідно умов Договору відповідач зобов`язаний був здійснити оплату, а також підписанням відповідних актів приймання-передачі робіт був закінчений період утримання. Проте, всупереч умовам Договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо оплати робіт в повному обсязі та в належні строки. Зокрема, останній акт здавання-передачі виконаних будівельних робіт був підписаний обома сторонами 19 жовтня 2018 року, на день звернення з позовом до суду й до сьогоднішнього дня відповідач продовжує прострочувати виконання взятих на себе зобов`язань по сплаті за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 року.

Крім того, позивач за первісним позовом вказав, що посилання відповідача про те, що за останнім актом виконаних робіт (форма Ф) відсоток виконання по деяким видам робіт становить менше ніж 100%, що свідчить про не завершення робіт в повному обсязі, не відповідають дійсності. Всі Акти виконаних підрядних робіт відповідач підписав без жодних зауважень. Також, з моменту підписання зазначених Актів відповідач не звертався до позивача з жодним листом, претензією чи будь-якою вимогою щодо якості та/або кількості виконаних робіт Субпідрядником за Договором. Тому, виходячи з зазначених фактів, роботи за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 року були прийняті відповідачем в повному обсязі та без жодних зауважень, як під час приймання робіт, так й протягом всього часу після підписання Актів й до теперішнього часу.

26.06.2019 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) подав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому зазначив, що позивач за зустрічною позовною заявою неправомірно посилається на те, що ПП «Дніпромонтаж» порушив строки виконання робіт за Договором, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5.1 Договору до початку робіт за цим Договором, протягом 5-ти календарних днів після надання субпідрядником Банківської гарантії повернення авансового платежу, підрядник здійснює перший авансовий платіж (передоплату) в розмірі 30% від вартості договірної ціни робіт (п.4.1) в сумі 3 333 366,66 грн. з урахуванням ПДВ.

Пункт 10.1 передбачає, що протягом 1 тижня після отримання авансу субпідрядник завершує всю мобілізацію та приступає до виконання робіт.

Зокрема, 28 лютого 2018 року ПАТ «КБ «Глобус» надало «Представництву "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" Гарантію повернення авансового платежу №7278 за вих. №1-912/1 від 28.02.2018 р.

Відповідач за зустрічним позовом вказав, що для отримання вищезазначеної Банківської гарантії ПП «Дніпромонтаж» уклало Договір про надання гарантії №7278/ЮГ-18 від 28 лютого 2018 року з ПАТ «КБ «Глобус». Проте, позивач за зустрічним позовом здійснив авансовий платіж лише 18 травня 2018 року, що свідчить про прострочення його зобов`язань за Договором, внаслідок чого субпідрядник не міг приступити до початку виконання робіт по умовам договору.

За таких обставин відповідач за зустрічним позовом вважає, що відповідач за зустрічним позовом (позивач за первісним позовом) своєчасно (у день укладання Договору) надав підряднику Банківську гарантію повернення авансового платежу, проте сам підрядник здійснив авансовий платіж лише через 2,5 місяці, чим саме й зумовив відтермінування початку виконання робіт за Договором. Тому прострочення субпідрядника (боржника) щодо виконання робіт не настає, оскільки зобов`язання не могло бути виконане внаслідок прострочення виконання зобов`язань підрядником.

Також, відповідач за зустрічним позовом зазначив, що позивачем за зустрічним позовом невірно визначено та розраховано штраф за несвоєчасно виконані роботи, оскільки штраф є різновидом неустойки, який обчислюється однократно у відсотковому відношенні від суми невиконаного зобов`язання та не обчислюється за кожен день прострочення.

За викладеного відповідач за зустрічним позовом вважає, неправомірним застосування штрафу за нібито невиконані зобов`язання із розрахунком за кожен день прострочення, а тому вважаємо розрахунок позивача за зустрічним позовом, на думку відповідача за зустрічним позовом, є неправомірним та безпідставним.

Щодо неповернених матеріалів відповідач за зустрічним позовом зазначив, що позивачем за зустрічним позовом не визначено, які саме матеріальні цінності він вважає неповернутими та на підставі чого був здійснений наданий ним розрахунок штрафних санкцій. Відповідач за зустрічним позовом зазначив, що залишок кабелю, який був переданий ПП «Дніпромонтаж» за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 року був використаний для виконання робіт за Договором субпідряду № 85 на виконання робіт від 08.01.2019 року.

На підставі викладеного, відповідач за зустрічним позовом просив суд у задоволенні зустрічного позову відмовити.

01.07.2019 Позивач за первісним позовом надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд:

1. Прийняти заяву про збільшення позовних вимог.

2.Стягнути з АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" в Україні (код ЄДРПОУ: 26511979) на користь приватного підприємства Дніпромонтаж (код ЄДРПОУ: 34735493) суму боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 (два мільйона вісімсот сімдесят дві тисячі чотириста сорок одна) гривня 03 копійки, інфляційні витрати за весь час прострочення у розмірі 170 771,38 (сто сімдесят тисяч сімсот сімдесят одна) гривня 38 копійок та три процента річних у розмірі 52 884,39 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот вісімдесят

чотири) гривні 39 копійок, всього - 3 096 096,80 (три мільйона дев`яносто шість тисяч дев`яносто шість) гривень 80 копійок.

3. Судові витрати по справі віднести на відповідача.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду клопотання, в якому просить суд зобов`язати Приватне підприємство Дніпромонтаж направити на адресу Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" в Україні заперечення на відповідь на первісний позов та відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, та відкласти підготовче засідання.

Ухвалою 02.07.2019 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 29.07.2019. Розгляд заяви Приватного підприємства Дніпромонтаж про збільшення позовних вимог за первісним позовом відкладено до наступного судового засідання.

24.07.2019 представник позивача за зустрічним позовом подав до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в якому заперечував проти посилань відповідача за зустрічним позовом про те, що Позивач за зустрічним позовом невчасно здійснив передплату за Договором, а отже Відповідач за зустрічним позовом не зміг виконати роботи в строк, передбачений Договором субпідряду. Проте, позивач за зустрічним позовом зазначив, що при розрахунку штрафу ці обставини врахував. Договір субпідряду укладено 28.02.2018, передплату в повному обсязі Позивач за зустрічним позовом сплатив 18 травня 2018 року. Згідно п. 10.2 Договору субпідряду загальний строк виконання робіт складає 4 місяці». В зв`язку з перерахуванням передплати 18 травня 2018 року, чотири місяці Позивач за зустрічним позовом почав рахувати саме з 19 травня 2018 року, і, як вказував в Розрахунку суми штрафу за несвоєчасно, виконані роботи, період прострочення почав рахувати саме з 20.09.2018.

Щодо незгоди Відповідача за зустрічним позовом з нарахування Позивачем за зустрічним позовом штрафу за несвоєчасно виконані роботи, позивач за зустрічним позовом зазначив, що виходячи з норм частини 4 статті 231 Господарського кодексу України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Оскільки зі сторони Відповідача має місце порушення зобов`язання зі своєчасного виконання робіт, в договорі субпідряду передбачено право Позивача за зустрічним позовом на нарахування штрафних санкцій, як заходу відповідальності постачальника за порушення строків виконання зобов`язання, допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, спірний Договір не є нікчемним в силу закону і не визнаний недійсним, в тому числі і в частині домовленості щодо нарахування штрафу в розмірі 1% від вартості невиконаних в строк робіт за кожен день затримки виконання робіт, нарахування штрафу є таким, що відповідає умовам договору і є законним та обґрунтованим.

Також позивач за зустрічним позовом зазначив щодо незгоди Відповідача за зустрічним позовом щодо нарахування пені від вартості неповернених матеріалів в зв`язку з тим, що Відповідачем за зустрічним позовом матеріали були використані в повному обсязі за додатковими роботами зі іншим договором Субпідряду.

Як зазначено в п.8.5 Договору субпідряду Субпідрядник мав разом з Актами виконання підрядних робіт та іншими документами надавати Звіт про використання матеріалів (М-23/М29), а невикористані залишки товарно-матеріальних цінностей і матеріалів повернути Підряднику за актом приймання-передачі після підписання остаточного Акту виконаних робіт або поетапно за згодою Сторін. Щодо посилання на Договірну ціну за Договором субпідряду № 85, де зазначено що при виконанні субпідрядних робіт передбачається використання Субпідрядником «кабелю до 35 кВ» в загальній кількості 300 метрів, то слід зазначити що між Позивачем за зустрічним позовом та Відповідачем за зустрічним позовом укладено декілька Договорів субпідряду, але доказом передавання матеріалів є Акт приймання-передачі матеріалів, який підтверджує факт передачі конкретної кількості матеріалів, який Відповідачем за зустрічним позовом в даному випадку не надано, оскільки такого Акту між сторонами за Договором субпідряду № 85 на сьогодні не складено. Також Сторонами не укладалося жодних Актів, які б передбачали використання матеріалів, переданих за Договором субпідряду №51, при виконанні робіт за Договором №85.

Таким чином, Відповідачем за зустрічним позовом не повернуто матеріали: кабель АПвЭгаПу 15 1*120/50 285 м на суму 108 756 грн., кабель АПвЗгаПу 20 1*400/50 1250 м на суму 377 500 грн., пісок річковий 25 000 на суму 4 867,00 грн., цегла 1024 штук на суму 3242,67 грн. Всього на суму 494 365, 67 грн.

Позивач за зустрічним позовом наголошує, що відповідальність субпідрядника полягає в неповерненні невикористаних залишків товарно-матеріальних цінностей і матеріалів, що оформлюється відповідними Актами приймання-передачі (повернення).

Таким чином, Позивач за зустрічним позовом вважає, що як нарахування штрафу за несвоєчасне виконання робіт (з врахуванням здійснення передплати Підрядником 18 травня 2018 року і відрахуванням терміну виконання робіт 4 місяці - саме з 18 травня 2018), так і нарахування пені за несвоєчасне повернення матеріалів (з врахуванням відсутності будь-яких документів підписаних сторонами щодо повернення Субпідрядником матеріалів Підряднику або документів щодо передачі залишків матеріалів на виконання умов іншого договору субпідряду) відповідають умовам укладеного сторонами Договору субпідряду №51 і є обґрунтованим.

Також, 24.07.2019 відповідач за первісним позовом подав заперечення, в яких зазначив, що загальна сума утримання в період з 31.07.2018 по 19.10.2018 складає 926 210,60 грн., яка повертається Субпідряднику, по-перше, після підписання кінцевого акту виконаних робіт і акту звірки взаємних розрахунків, згідно виставленого рахунку, який Субпідрядником не виставлявся. А по-друге, оскільки позивачем не повернуті залишки невикористаних товарно-матеріальних цінностей і матеріалів на підставі Акту приймання-передач, сума утримання також не може бути повернута на сьогодні. В зв`язку з чим, Відповідач зазначає, що вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості на суму утримання - 926 210, 60 грн. - є передчасним і можуть бути визнані тільки після оформлення Актів приймання-передачі (повернення) невикористаних товарно-матеріальних цінностей і матеріалів на суму 494 365, 67 грн. За вищевказаних обставин вимоги щодо стягнення заборгованості в частині утримання на суму 926 210,60 грн., а таким чином і нараховані на цю суму 3% річних і інфляційних є передчасними і необґрунтованими.

25.07.2019 позивач за первісним позовом подав до суду клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні 29.07.2019 представник Позивача підтримав заяву про збільшення позовних вимог та просить розглядати справу зі збільшеними позовними вимогами.

Представник Відповідача в судовому засіданні надав відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що уточнення позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

Представники сторін в судовому засіданні зазначили, що відсутні додаткові письмові пояснення, заперечення та докази у них відсутні та не заперечили проти закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.07.2019, прийнято заяву про збільшення позовних вимог за первісним позовом до розгляду. Закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.08.2019.

Представник Позивача в судове засідання 06.08.2019 не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням уповноваженого представника у незапланованому відрядженні.

Представник Відповідача в судовому засіданні надав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому просив суд зменшити розмір витрат Позивача на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами пропорційно розміру задоволених витрат, виходячи з суми 11 520 грн.

У зв`язку з неявкою Позивача з метою дотримання принципу рівності, в судовому засіданні 06.08.2019 розгляд справи по суті не розпочато.

Ухвалою суду від 06.08.2019, відкладено розгляд справи до 13.08.2019.

13.08.2019 позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) подав до суду пояснення, в яких зазначив про відсутність правових підстав для стягнення з ПП «Дніпромонтаж» штрафу в сумі 1 652 017.97 грн. за несвоєчасно виконані роботи. Також, ПП «Дніпромонтаж» вказало, що виходячи зі змісту п. 8.5 договору, строк повернення матеріалів не був встановлений. Позивач за зустрічним позовом не пред`являв жодних вимог до ПП «Дніпромонтаж» про повернення матеріалів. Викладене, на думку ПП «Дніпромонтаж», свідчить, що строк повернення матеріалів ще не настав, а тому й жодної прострочки виконання зобов`язання з повернення матеріалів не має. Крім того, як встановлено п. 8,5 Договору, матеріали повертаються за погодженням обох сторін. Таке погодження в матеріалах справи також відсутнє. На підставі викладеного, ПП «Дніпромонтаж» просило суду відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

В судовому засіданні, 13.08.2019 представник позивача за первісним позовом просив суд задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача за первісним позовом проти задоволення первісного позову заперечував та просив суд зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 13.08.19 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Щодо первісних позовних вимог Приватного підприємства "Дніпромонтаж" до АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" про стягнення заборгованості за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 у сумі 3 096 096,80 грн., яка складається з: суми боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційних витрат за весь час прострочення у розмірі 170 771,38 грн. та три процента річних у розмірі 52 884,39 грн. з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, судом встановлено наступне.

28.02.2018 між Приватним підприємством «Дніпромонтаж» (позивач за первісним позовом - субпідрядник) та АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (відповідач за первісним позовом - підрядник) було укладено договір субпідряду № 51 на виконання робіт.

Відповідно до п. 3.1. договору, підрядник доручає та зобов`язується сплатити, а субпідрядник зобов`язується забезпечити виконання робіт у відповідності з проектом тимчасового електропостачання ІА В01-000-ЭС-02-Р-00 у повному обсязі з введенням в експлуатацію КТП та подачею напруги та ІА В02-000-ЭС-02-Р-00 без встановлення КТП, включно всі необхідні випробування та дозволи на ці роботи. Додатком до цих робіт необхідно виконати відновлення існуючої кабельної лінії у трьох місцях.

Склад та об`єми робіт, а також найменування, кількість та інші характеристики використовуваних матеріалів та обладнання відображається у «Кошторисі» (Додаток 1) до цього договору субпідряду, та можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт у випадку внесення змін до проектної документації власником мережі та замовником, про що підрядник письмово повідомляє субпідрядника з відображенням відповідних змін у проектній документації (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.4. договору, строки виконання робіт визначаються «Календарним планом» (Додаток 2), який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.1. договору, сторони узгодили, що ціна договору субпідряду складає 10 000 100,00 грн., в тому числі ПДВ 1 666 683,33 грн. Ціна договору субпідряду може бути змінена за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору субпідряду. Ціна договору субпідряду не може перевищувати ціну, яка буде визначена замовником для сплати підряднику за виконання субпідрядником робіт за договором субпідряду.

Згідно з п. 4.2. договору, договірна ціна включає в себе вартість всіх робіт та матеріалів, окрім кабелю, необхідних для виконання робіт за цим договором субпідряду, всі прямі та непрямі витрати субпідрядника, пов`язані з виконанням умов цього договору субпідряду, в тому числі, але не обмежуючись:

- витрати на проживання та харчування працівників, їх відрядження, переїзд та/або щоденний проїзд, всі інші можливі витрати (в т.ч. страхування працівників у випадках, передбачених законодавством);

- витрати субпідрядника, пов`язані з організацією праці і робочою силою субпідрядника, а також організацією виконання робіт;

- витрати на перебазування техніки, обладнання та інше необхідне перебазування підрозділів субпідрядника, будь-які транспортні витрати, що підлягають сплаті з метою належного виконання даного Договору субпідряду;

- затрати на спорудження, облаштування та утримання тимчасових будівель і споруд (включаючи, але не обмежуючись, будь-які необхідні житлові приміщення, гігієнічні споруди, наприклад туалети і т.д.), необхідних субпідряднику, а також облаштування Будівельної майданчики, включаючи будівельні ліси для доступу до об`єкту, навіси, трапи, підпірки і розпірки, захисні огородження, а також витрати на тимчасові роботи, в тому числі спорудження тимчасових доріг, проїздів, необхідних для виконання робіт за Договором субпідряду;

- витрати на забезпечення заходів безпеки і протипожежної безпеки на будівельному майданчику, захисту навколишнього середовища, дотримання вимог до будівельного майданчика та до обладнання будівельного майданчика;

- витрати на вантажно-розвантажувальні, складські та інші транспортно-заготівельні роботи, пов`язані зі складуванням та переміщенням матеріалів і устаткування (надалі МіУ) для виконання робіт як за межами, так і на території Будівельного майданчика, витрати на поставку і зміст усіх машин і устаткування, необхідних для вертикального і горизонтального транспортування МіУ на Будівельному майданчику;

- витрати на щоденне прибирання будівельного майданчика, вивезення побутового та будівельного сміття, утримання громадських і внутрішніх доріг, захист будівельного майданчика і прилеглої території, існуючих об`єктів, рослин, які знаходяться в зоні виконання робіт, захист існуючих інженерних мереж, витрати на навантажувально-розвантажувальні, складські та інші транспортно-заготівельні роботи, пов`язані зі збором, вивозом та розміщенням будівельних відходів;

- витрати на допоміжні матеріали, інструменти, техніку, необхідні субпідряднику для здійснення робіт, а також їх захисту (включаючи, але не обмежуючись, брезент, поліетиленові листи, обрешітку, захисні покриви, обігрів трубопроводів і аналогічні предмети), а також витрати на створення всіх умов для виконання робіт при низьких та/або високих температурах;

- витрати на комунальні послуги (включаючи, але не обмежуючись, електроенергію, воду, телефон, Інтернет). Витрати на доставку і технічне обслуговування обладнання, необхідного для тимчасового виробництва додаткової електроенергії для будівельних потреб, а саме в обсязі, необхідному для виконання робіт за Договором субпідряду, а також надання обладнання та його зміст протягом терміну виконання робіт за Договором субпідряду (в разі потреби). Витрати на поставку та технічне обслуговування всіх силових кабелів від генераторів до розподільних коробок. Витрати на забезпечення освітлення робочих місць;

- витрати на необхідні лабораторні дослідження, проведення випробувань і тестувань, відбір будь-яких зразків для проведення їх сертифікації / випробувань на предмет відповідності їх існуючим стандартам щодо будь-яких сортів і стандартів матеріалів, товарів і технологій, які будуть використовуватися при виконанні робіт за даним Договором субпідряду; будь-які супутні витрати субпідрядника для організації відбору зразків і затвердження матеріалів підрядником;

- витрати па виконання повного комплексу робіт, який необхідний для виконання зобов`язань субпідрядника за договором субпідряду, приймання-передачі робіт підряднику і подальшу здачу об`єкта в експлуатацію власнику мереж в рамках питань, які безпосередньо стосуються робіт, що виконуються на підставі цього договору субпідряду;

будь-які інші витрати субпідрядника, необхідні для виконання робіт за договором субпідряду, які також передбачені будівельними нормами України.

Відповідно до п. 5.1 договору, до початку робіт за цим договором, протягом 5-ти календарних днів після надання Субпідрядником Банківської гарантії повернення авансового платежу, підрядник здійснює перший авансовий платіж (передоплату) в розмірі 30% від вартості, договірної ціни робіт (п.4.1.) в сумі 3 333 366, 66 грн., з урахуванням ПДВ.

Оплата за фактично виконані роботи, за вирахуванням пропорційної частки авансу і розміру утримання, будуть здійснюватися підрядником по закінченню кожного етапу робіт на підставі форм Ф, X, Ц протягом 30 календарних днів після підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 5.3. договору, із сум, що підлягають оплаті за виконані роботи, утримується десять (10%) десять відсотків їх вартості в якості забезпечення виконання зобов`язань субпідрядника за договором субпідряду (далі - «утримання»).

Утриманням забезпечується виконання субпідрядником своїх зобов`язань (включаючи сплату санкцій, відшкодування підряднику збитків та інше) протягом усього періоду виконання робіт за даним Договором субпідряду, при цьому період утримання закінчується після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.

Амортизація авансу (погашення) буде проводитися по кожному Акту прийому-передачі виконаних робіт в розмірі 10% (десяти відсотків) від суми кожного платежу до повного погашення авансового платежу.

Згідно з п. 5.4. договору, розрахунки з субпідрядником за цим Договором субпідряду здійснюються підрядником поетапно в безготівковій формі в національній валюті України - гривні, шляхом виставлення субпідрядником рахунку на оплату. Перший рахунок за Договором субпідряду виставляється на авансовий платіж, наступні - за виконані роботи на дату підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.5. договору, моментом оплати у всіх випадках є момент списання грошових коштів з поточного рахунку підрядника.

Відповідно до п. 5.6. договору, утримані суми повертаються субпідряднику після закінчення терміну утримання, зазначеного в п. 5.3. на підставі рахунку, виставленого субпідрядником, після підписання сторонами Акта звірки взаємних розрахунків.

Згідно з п. 8.1. договору, роботи виконуються з використанням інструментів, техніки і обладнання субпідрядника. Їх вартість вважається включеною в договірну ціну.

Придбання та постачання МіУ, необхідних для здійснення робіт за цим Договором субпідряду, крім кабельної продукції, зазначеної в п. 8.5, а також всіх інших допоміжних МіУ здійснюється субпідрядником самостійно. Їх вартість вважається включеною в договірну ціну.

Пунктом 8.5. договору встановлено, що за згодою сторін підрядник для виконання робіт за Договором субпідряду надає субпідряднику Кабель АПвЭгаПу (20 1 * 400/50, АПвЭгаПу 15 1 * 120/50) на підставі Акту прийому-передачі. Кабель субпідряднику передається в місці його зберігання за адресою Дніпро вул. Велика Діївська, 30.

Про прийом матеріалів, а також їх відповідності нормам і стандартам якості, сторони складають відповідний Акт прийому-передачі, в якому відображають дані про ціну, кількість, якість, які надаються підрядником. Норми витрат матеріалів встановлюються відповідно до чинного законодавства України.

Для здійснення поетапних платежів субпідрядник зобов`язаний надавати підряднику (разом з Актами виконаних підрядних робіт та іншими документами згідно з цим Договором субпідряду) Звіт за приблизними формами (М-23/М-29) про використання матеріалів, які надаються підрядником за цим Договором субпідряду.

Невикористані залишки товарно-матеріальних цінностей і матеріалів повертаються підряднику по акту прийому-передачі після підписання остаточного Акту приймання-передачі, передачі виконаних робіт або погодженням сторін.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених цим пунктом Договору субпідряду, субпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від вартості неповернених матеріалів, за кожен день прострочення. Якщо залишки товарно-матеріальних цінностей, матеріалів і основних відходів не можуть бути повернуті в натурі в зв`язку з їх використанням або втратою субпідрядник відшкодовуємо підряднику їх вартість разом зі сплатою пені.

Відповідно до п. 10.1 договору, протягом 1 тижня після отримання авансу субпідрядник завершує всю мобілізацію і приступає до виконання робіт.

Згідно з п. 10.2. договору, субпідрядник зобов`язується виконати роботи в терміни відповідно до «Календарного плану» (Додаток 2). Термін виконання робіт з виконанням підключення електроенергії становить 4 місяці.

Згідно з п. 10.4. договору, виконання робіт субпідрядником підтверджується Актами здачі-приймання виконаних субпідрядником робіт передбачених ДСТУ С Д.1.1-1: 2013 Правил визначення вартості будівництва, а саме:

- додаток Ф приблизна форма №1 «Звіт про виконання робіт за контрактом на об`єкті будівництва за період (місяць/рік)»;

- додаток X зразок форми №2 «Підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за контрактом на об`єкті будівництва»;

- додаток Ц зразок форми №3 «Акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт».

з наданням довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

Відповідно до п. 10.5 договору, приймання-передача виконаних робіт здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України та оформляється Актом приймання виконаних підрядних робіт та актом здачі виконавчої документації. Перед передачею робіт за Договором субпідряду субпідрядник повинен здійснити наступні дії:

- передати всю документацію, що стосується робіт і необхідну для подальшого використання результату робіт підрядником і власниками мереж, включаючи, але не обмежуючись документами, необхідними для подальшої здачі об`єкту в експлуатацію, виконавчу документацію, інструкції та керівництва з експлуатації, а також інші документи, передбачені Договором субпідряду або обґрунтовано витребувані підрядником;

- провести звірку взаємних розрахунків між підрядником та субпідрядником;

- надати гарантійні зобов`язання по всім Роботам і МіУ, із зазначенням дати початку та строків їх дії;

- письмово повідомити підрядника щодо термінів проведення демонтажу тимчасових споруд субпідрядника, а також, за вказівкою підрядника, тимчасових споруд підрядника, розчищення та приведення в належний стан майданчика;

- перевірити готовність комунікацій, експлуатаційних систем і устаткування в рамках виконаних робіт, а також провести пуско-налагоджувальні роботи та випробування всіх систем для належної експлуатації кожної завершеною частини роботи;

- провести інші дії, передбачені цим Договором субпідряду в зв`язку з прийманням-передачею робіт;

- субпідрядник повинен повідомити підрядника не пізніше, ніж за 14 днів до запланованої дати завершення робіт і готовності їх до приймання-передачі робіт.

Відповідно до п. 10.9. договору, датою завершення виконаних робіт за Договором субпідряду вважається дата підписання зазначених в п. 10.4 Актів.

Відповідно до п. 15.1. договору, даний договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 31.12.1019, але закінчення строку дії договору субпідряду не звільняє від відповідальності за його порушення, які мали місце під час його дії.

18.09.2018 між сторонами було підписано додаткову угоду №1, якою сторони прийшли до згоди внести зміни до абзацу 3 п. 5.3. договору, та викласти його зміст в наступній редакції: «Амортизація авансу (погашення) буде здійснюватись по кожному акту приймання-передачі виконаних робіт в розмірі 30% від суми кожного платежу до повного погашення авансового платежу.».

28.02.2018 між ПАТ «КБ «Глобус» (банк-гарант) та ПП "Дніпромонтаж" (позивач за первісним позовом - принципал) укладено договір про надання гарантії №7278/ЮГ-18, згідно з яким даний договір регулює правовідносини сторін щодо надання банком-гарантом гарантії виконання договору (далі гарантія або гарантійне зобов`язання) з метою забезпечення належного виконання принципалом умов договору субпідряду №51 від 28.02.2018, що був укладений між Представництвом "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (бенефіціар) та Приватним підприємством «Дніпромонтаж» (принципал) (далі основне зобов`язання). Гарантійним випадком є невиконання принципалом перед бенефіціаром умов основного зобов`язання, а саме: використання авансового платежу на цілі інші, ніж на цілі передбачені умовами договору субпідряду №51 на виконання робіт від 28.02.2018 (основне зобов`язання).

28.02.2018 ПАТ «КБ «Глобус» надало відповідачу за первісним позовом гарантію повернення авансового платежу №7278.

Відповідач за первісним позовом здійснив авансовий платіж у розмірі 3 333 366,66 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.76-81 т.1), а саме: 03.05.2018 216 668,00 грн.; 18.05.2018 3 115 598,66 грн.

На виконання умов договору позивач за первісним позовом виконав, а відповідач прийняв без заперечень роботи на загальну суму 9 613 018,74 грн., що підтверджується:

Актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 1 878 139,76 грн., звітом про виконання робіт за період за травень-липень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковим звітом про вартість виконаних робіт за період травень-липень 2018 року (Додаток X);

Актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 2 228 152,42 грн., звітом про виконання робіт за період за червень-серпень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковим звітом про вартість виконаних робіт за період червень-серпень 2018 року (Додаток X);

Актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 19.10.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 5 506 726,56 грн., звітом про виконання робіт за період за травень-липень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковим звітом про вартість виконаних робіт за період травень-липень 2018 року (Додаток X).

Зазначені акти здавання-приймання виконаних будівельних робіт підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача, із зазначенням, що роботи, виконані в повному обсязі і належної якості та відповідають умовам договору субпідряду та термінам виконання.

Відповідач за первісним позовом частково оплатив виконані роботи у сумі 6 740 577,71 грн., що підтверджується банківськими виписками (а.с.76-81 т.1), а саме: 03.05.2018 216 668,00 грн. (сплата авансу); 18.05.2018 3 115 598,66 грн. (сплата авансу); 19.07.2018 243 444,35 грн.; 19.09.2018 1 336 891,45 грн.; 24.10.2018 1 000 000,00 грн.

Таким чином, роботи на суму 2 872 441,03 грн. відповідач за первісним позовом не оплатив.

20.03.2019 року, позивач за первісним позовом направив на адресу Представництва «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» претензію, якою просив сплатити заборгованість за виконані роботи у сумі 2 872 441,03 грн. за Договором субпідряду №51 від 28.02.2018 р. Зазначена претензія була повернута поштою з відміткою про закінчення встановленого строку зберігання від 05.04.2018.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач за первісним позовом посилається на порушення відповідачем за первісним позовом умов договору субпідряду №51 від 28.02.2018 року, в частині повного та своєчасного розрахунку за виконані роботи та просить суд, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача за первісним позовом суму боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційні витрати у розмірі 170 771,38 грн. та 3% річних у розмірі 52 884,39 грн., що і є причиною виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору та взяті за ним зобов`язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини субпідряду, які регулюються нормами ЦК України та ГК України.

У силу вимог ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 321 ГК України, ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами ч. 1 ст. 843, ст. 844 ЦК України у договорі підряду встановлюється ціна роботи або спосіб її визначення, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Договір підряду складається із двох пов`язаних між собою зобов`язань: 1) правовідношення, в якому виконавець/підрядник має виконати певну роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити виконану роботу, а виконавець/підрядник має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Факт наявності заборгованості за договором підтверджений матеріалами справи та відповідачем за первісним позовом не спростовано належними та допустимими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов договору, остаточний розрахунок за виконані роботи повинен бути здійснений до 18.11.2018 включно.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав умови договору належним чином, що підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, а відповідач не виконав покладених на нього обов`язків по договору щодо проведення розрахунку за виконані роботи.

На підставі викладеного, первісні позовні вимоги в частині стягнення 2 872 441,03 грн. основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача за первісним позовом стосовно того, що сума у розмірі 926 210,60 грн. є притриманням в порядку п. 5.3. договору, та може бути повернута лише після підписання між сторонами кінцевого акту виконаних робіт та акту звірки взаємних розрахунків та повернення позивачем за первісним позовом залишків матеріалів на суму 494 365,67 грн., з огляду на таке.

Як вбачається з п. 5.3. договору, із сум, що підлягають оплаті за виконані роботи, утримується десять (10%) десять відсотків їх вартості в якості забезпечення виконання зобов`язань субпідрядника за договором субпідряду (далі - «утримання»).

Утриманням забезпечується виконання субпідрядником своїх зобов`язань (включаючи сплату санкцій, відшкодування підряднику збитків та інше) протягом усього періоду виконання робіт за даним Договором субпідряду, при цьому період утримання закінчується після підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 10.9. договору, датою завершення виконаних робіт за Договором субпідряду вважається дата підписання зазначених в п. 10.4 Актів.

Згідно з п. 10.4. договору, виконання робіт субпідрядником підтверджується Актами здачі-приймання виконаних субпідрядником робіт передбачених ДСТУ С Д.1.1-1: 2013 Правил визначення вартості будівництва, а саме:

- додаток Ф приблизна форма №1 «Звіт про виконання робіт за контрактом на об`єкті будівництва за період (місяць/рік)»;

- додаток X зразок форми №2 «Підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за контрактом на об`єкті будівництва»;

- додаток Ц зразок форми №3 «Акт здачі-приймання виконаних будівельних робіт».

з наданням довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було підписано:

- акт здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 1 878 139,76 грн., звіт про виконання робіт за період за травень-липень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за період травень-липень 2018 року (Додаток X);

- акт здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 2 228 152,42 грн., звіт про виконання робіт за період за червень-серпень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за період червень-серпень 2018 року (Додаток X);

- акт здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 19.10.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 5 506 726,56 грн., звіт про виконання робіт за період за травень-липень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковий звіт про вартість виконаних робіт за період травень-липень 2018 року (Додаток X).

Зазначені акти здавання-приймання виконаних будівельних робіт підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача, із зазначенням, що роботи, виконані в повному обсязі і належної якості та відповідають умовам договору субпідряду та термінам виконання.

За таких обставин суд приходить до висновку, що сторонами було належним чином виконано умови п. 10.4 договору, а тому відповідно до п. 10.9 договору, роботи вважаються завершеними, отже у відповідача за первісним позовом виникло зобов`язання з повернення притримання, передбаченого п. 5.3. договору.

При цьому, суд зазначає, що п. 5.3. договору не містить умов щодо залежності моменту завершення притримання з умовою щодо повернення невикористаних субпідрядником матеріалів.

За викладеного, суд вважає заперечення відповідача за первісним позовом безпідставними.

За неналежне виконання умов договору, крім основного боргу позивач за первісним позовом також просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі 170 771,38 грн. та 3% річних у розмірі 52 884,39 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунок 3% річних за період з 19.11.2018 по 01.07.2019 судом встановлено, що їх сума, що підлягає до стягнення становить 52 884,39 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач за первісним позовом нарахував інфляційні втрати за період з листопада 2018 по травень 2019 на суму 170 771,38 грн.

При цьому, враховуючи, що строк оплати робіт настав 18.11.2018, то інфляційні втрати повинні нараховуватись починаючи з грудня 2018 року.

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, за період з грудня 2018 року по травень 2019 року становлять 143 626,77 грн.

В решті первісних позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 27 144,61 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, первісні позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача суми основного боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційні витрати у розмірі 143 626,77 грн. та 3% річних у розмірі 52 884,39 грн.

В решті первісних позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 27 144,61 грн. суд відмовляє.

Крім того, суд звертає увагу позивача за первісним позовом на те, що, у зв`язку із збільшенням первісних позовних вимог, сума судового збору повинна була складати 46 441,45 грн.

Позивачем за первісним позовом сплачено судовий збір у розмірі 47 359,05 грн., відповідно до платіжних доручень №118 від 26.04.2019 на суму 45 438,05 грн. та №246 від 26.06.2019 на суму 1921,00 грн.

Тобто, позивачем за первісним позовом було переплачено судовий збір у розмірі 917,60 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

З огляду на викладене, суд роз`яснює, що позивач за первісним позовом може звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення первісного позову, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених первісних вимог, а саме на відповідача за первісним позовом - 46 034,28 грн. та на позивача за первісним позовом 407,17 грн.

Також, позивач за первісним позовом просив суд стягнути з відповідача за первісним позовом на свою користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 65 000,00 грн.

Відповідач за первісним позовом заперечував проти розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та просив суд зменшити розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами до 11 520 грн.

З цього приводу суд зазначає наступне.

За змістом приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, частинами 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

За змістом частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справі "Баришевський проти України", "Двойних проти України", "East/West Alliance Limited" проти України" заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії" зазначено, що суд іще раз зауважує, що в даних умовах він не зобов`язаний керуватися тими внутрішньо національними розцінками і критеріями, з яких виходять Уряд і заявник на підтримку відповідних аргументів; він керується свободою розсуду відповідно до того, що він вважає за справедливе (див., inter alia, рішення у справі Екля від 21 червня 1983 року, серія A, N 65, с. 15, п. 35). У даній справі не заперечувалося, що витрати були фактичними й необхідними; єдине питання полягає в тому, чи є розумним їх розмір.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18 та постанові від 05.06.2019 у справі № 922/928/18).

На підтвердження понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач за первісним позовом надав до суду Договір про надання правничої допомоги №16/04 від 16.04.2019, угоду до договору про надання правничої допомоги від 16.04.2019, рахунок №1 від 27.05.2019 на суму 65 000 грн., акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 24.07.2019 на суму 65 000 грн., платіжне доручення №263 від 11.07.2019 на суму 65 000 грн.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг №1 від 24.07.2019, адвокатом було надано позивачу за первісним позовом наступні послуги:

1. Усна юридична консультація - 1 година - 1500 грн.

2. Збір доказів, юридичний аналіз документів - 5 годин - 10 000 грн.

3. Аналіз судової практики по аналогічним справам - 2 години - 2000 грн.

4. Розробка стратегії захисту прав та інтересів клієнта на підставі проаналізованих документів, судової практики та чинного законодавства - 1 година - 1 000 грн.

5. Консультування клієнта з приводу розробленої стратегії захисту та подальших дій по справі - 1 година - 1500 грн.

6. Підготовка, складання та подання позовної заяви Приватного підприємства «Дніпромонтаж» до АТ «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» в особі Представництва «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» в Україні про стягнення заборгованості, інфляційних витрат та трьох процентів річних за договором субпідряду № 51 на виконання робіт від 28 лютого 2018 року - 5 годин - 10 000 грн.

7. Контроль та моніторинг за процесуальним рухом справи №904/1880/19 (надходження до суду заяв, документів та клопотань від інших учасників справи, призначення справи до судового розгляду після розподілу справи, тощо) протягом всього часу ведення справи - протягом всього часу ведення справи - 3 000 грн.

8. Представництво інтересів Клієнта у Господарському суді Дніпропетровської області у справі № 904/1880/19 протягом всього часу - незалежно від кількості судових засідань - 20 000 грн.

9. Ознайомлення з матеріалами справи № 904/1880/19 у Господарському суді Дніпропетровської області 18 червня 2019 року - 1 година - 1500 грн.

10. Юридичний аналіз відзиву на позовну заяву Представництва «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» в Україні у справі № 904/1880/19 - 2 години - 2 000 грн.

11. Підготовка, складання та подання відповіді на відзив по справі №904/1880/19 - 2 години 4 000 грн.

12. Юридичний аналіз зустрічної позовної заяви Представництва «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ІШРКЕТІ» в Україні по справі №904/1880/19 - 2 години - 2 000 грн.

13. Підготовка, складання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву по справі №904/1880/19 - 2,5 години 5 000 грн.

14. Підготовка, складання та подання заяви про збільшення позовних вимог та підготовка нового розрахунку інфляційних витрат та трьох процентів річних за договором субпідряду № 51 на виконання робіт від 28 лютого 2018 року по справі №904/1880/19 - 1,5 години -1 500 грн.

Детально проаналізувавши наданий позивачем за первісним позовом акт № 1 від 24.07.2019 судом встановлено, що обсяг витраченого адвокатом часу та вчинених процесуальних дій під час розгляду цієї справи є неспівмірними та явно завищеними. Так, суд зазначає, що деякі види робіт, зазначені в акті № 1 від 24.07.2019, як різні види послуг, фактично співпадають. Такими наприклад є п. 7 акту (Контроль та моніторинг за процесуальним рухом справи №904/1880/19 (надходження до суду заяв, документів та клопотань від інших учасників справи, призначення справи до судового розгляду після розподілу справи, тощо) протягом всього часу ведення справи) та п. 9 акту (Ознайомлення з матеріалами справи №904/1880/19 у Господарському суді Дніпропетровської області 18 червня 2019 року).

Є явно завищеною й вартість підготовки позовної заяви (10 000 грн.) оскільки зазначений спір не є складним, а розрахунки основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат не потребують значних зусиль та часу.

Це стосується й складання протягом 1,5 годин заяви про збільшення позовних вимог (п. 14 акту), в якій всього лише здійснено перерахунок 3% річних та інфляційних втрат.

Також, суд зазначає, що робота адвоката згідно з п. 11 акту (підготовка, складання та подання відповіді на відзив), включає в себе та є похідною від роботи, виконаної адвокатом у п. 10 акту (юридичний аналіз відзиву на позовну заяву - 2 години). Такими ж є і робота виконана адвокатом згідно з п. 12 акту (юридичний аналіз зустрічної позовної заяви Представництва «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ІШРКЕТІ» в Україні по справі №904/1880/19) та 13 акту (підготовка, складання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву по справі №904/1880/19), відповідно.

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, принципи співрозмірності та розумності судових витрат, враховуючи часткове задоволення первісних позовних вимог, а також те, що стягнення цих витрат не повинно становити надмірний тягар для відповідача за первісним позовом, що буде суперечити принципу розподілу таких витрат, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на оплату правової допомоги та покласти на відповідача за первісним позовом 25 000 грн. витрат на правничу допомогу у суді.

Витрати на правничу допомогу у суді в розмірі 40 000 грн. покладаються на позивача за первісним позовом.

Щодо зустрічних позовних вимог АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" до Приватного підприємства "Дніпромонтаж" про стягнення штрафних санкцій за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 в у сумі 1 763 250,10 грн., а саме: штраф у розмірі 1 652 017,97 грн. та пеню у розмірі 111 232,13 грн., судом встановлено наступне.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем (за зустрічним позовом) умов договору субпідряду № 51 від 28.02.2018, в частині несвоєчасного виконання робіт та не повернення матеріалів підрядника, після завершення робіт.

Як зазначено, вище 28.02.2018 між Приватним підприємством «Дніпромонтаж» (відповідачем за зустрічним позовом - субпідрядник) та АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (позивач за зустрічним позовом - підрядник) було укладено договір субпідряду № 51 на виконання робіт, відповідно до умов якого підрядник доручає та зобов`язується сплатити, а субпідрядник зобов`язується забезпечити виконання робіт у відповідності з проектом тимчасового електропостачання ІА В01-000-ЭС-02-Р-00 у повному обсязі з введенням в експлуатацію КТП та подачею напруги та ІА В02-000-ЭС-02-Р-00 без встановлення КТП, включно всі необхідні випробування та дозволи на ці роботи. Додатком до цих робіт необхідно виконати відновлення існуючої кабельної лінії у трьох місцях.

Склад та об`єми робіт, а також найменування, кількість та інші характеристики використовуваних матеріалів та обладнання відображається у «Кошторисі» (Додаток 1) до цього договору субпідряду, та можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт у випадку внесення змін до проектної документації власником мережі та замовником, про що підрядник письмово повідомляє субпідрядника з відображенням відповідних змін у проектній документації (п. 3.2. договору).

Згідно з п. 3.4. договору, строки виконання робіт визначаються «Календарним планом» (Додаток 2), який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору, до початку робіт за цим договором, протягом 5-ти календарних днів після надання Субпідрядником Банківської гарантії повернення авансового платежу, підрядник здійснює перший авансовий платіж (передоплату) в розмірі 30% від вартості, договірної ціни робіт (п.4.1.) в сумі 3 333 366, 66 грн., з урахуванням ПДВ.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що на протязі 1 тижня після отримання авансу субпідрядник завершує всю мобілізацію та приступає до виконання робіт.

Згідно з п. 10.2. договору, субпідрядник зобов`язується виконати роботи в терміни відповідно до «Календарного плану» (Додаток 2). Термін виконання робіт з виконанням підключення електроенергії становить 4 місяці.

Отже, з урахуванням наведеного у п.п. 10.1. та 10.2 договору, а також враховуючи, що аванс у розмірі 3 333 366,66 грн. позивачем за зустрічним позовом було сплачено відповідачу за зустрічним позовом 18.05.2018, то роботи повинні були виконані субпідрядником у строк до 26.09.2018 включно.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за зустрічним позовом виконав, а позивач прийняв без заперечень роботи на загальну суму 9 613 018,74 грн., що підтверджується:

Актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 31.07.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 1 878 139,76 грн., звітом про виконання робіт за період за травень-липень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковим звітом про вартість виконаних робіт за період травень-липень 2018 року (Додаток X);

Актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 31.08.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 2 228 152,42 грн., звітом про виконання робіт за період за червень-серпень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковим звітом про вартість виконаних робіт за період червень-серпень 2018 року (Додаток X);

Актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 19.10.2018 року форми (Додаток Ц) на суму 5 506 726,56 грн., звітом про виконання робіт за період за травень-липень 2018 року (Додаток Ф) та підсумковим звітом про вартість виконаних робіт за період травень-липень 2018 року (Додаток X).

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що роботи виконані згідно з актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 19.10.2018 року на суму 5 506 726,56 грн., були виконані відповідачем з порушенням строку, встановленого у договорі.

Згідно з п. 12.2. договору, у випадку невиконання, неповного виконання робіт або порушення строків виконання робіт за цим договором субпідряду, субпідрядник сплачує підряднику штраф у розмірі 1% від вартості невиконаних у строк робіт за цим договором субпідряду за кожен день затримання виконання робіт.

На підставі п. 12.2. договору, позивач за зустрічним позовом нарахував та просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом штраф у розмірі 1 652 017,97 грн. за період прострочення виконання робіт з 20.09.2018 по 19.10.2019.

Також, позивач за зустрічним позовом зазначив, що підрядником (позивачем за зустрічним позовом) в період з 14.05.2018 по 28.09.2018 було передано субпідряднику (відповідачу за зустрічним позовом) матеріали на суму 6 825 146,55 грн., що підтверджується актами передавання матеріалів та видатковою накладною, а саме:

- акт передавання матеріалів №12 від 14.05.2018 на суму 268 432,88 грн. (кабель АПвЭгаПу 15 1 * 120/50 у кількості 1 395 м.);

- акт передавання матеріалів №20 від 21.06.2018 на суму 2 420 832,00 грн. (кабель АПвЭгаПу 20 1 * 400/50 у кількості 8 016 м.);

- акт передавання матеріалів №53 від 07.08.2018 на суму 4 019 016,00 грн. (кабель АПвЭгаПу 20 1 * 400/50 у кількості 13 308 м.);

- акт передавання матеріалів №54 від 27.08.2018 на суму 108 756,00 грн. (кабель АПвЭгаПу 15 1 * 120/50 у кількості 285 м.);

- видаткова накладна (у переробку) №89 від 28.09.2018 на суму 8 109,67 грн. (пісок річковий 25 000 кг., цегла 1 024 шт.).

Пунктом 8.5. договору встановлено, що за згодою сторін підрядник для виконання робіт за Договором субпідряду надає субпідряднику Кабель АПвЭгаПу (20 1 * 400/50, АПвЭгаПу 15 1 * 120/50) на підставі Акту приймання-передачі. Кабель субпідряднику передається в місці його зберігання за адресою Дніпро вул. Велика Діївська, 30.

Про приймання матеріалів, а також їх відповідність нормам і стандартам якості, сторони складають відповідний Акт приймання-передачі, в якому відображають дані про ціну, кількість, якість, які надаються підрядником. Норми витрат матеріалів встановлюються відповідно до чинного законодавства України.

Для здійснення поетапних платежів субпідрядник зобов`язаний надавати підряднику (разом з Актами виконаних підрядних робіт та іншими документами згідно з цим Договором субпідряду) Звіт за приблизними формами (М-23/М-29) про використання матеріалів, які надаються підрядником за цим Договором субпідряду.

Невикористані залишки товарно-матеріальних цінностей і матеріалів повертаються підряднику по акту прийому-передачі після підписання остаточного Акту приймання-передачі виконаних робіт або поетапно за погодженням сторін.

За невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених цим пунктом Договору субпідряду, субпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від вартості неповернених матеріалів, за кожен день прострочення. Якщо залишки товарно-матеріальних цінностей, матеріалів і основних відходів не можуть бути повернуті в натурі в зв`язку з їх використанням або втратою субпідрядник відшкодовуємо підряднику їх вартість разом зі сплатою пені.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що згідно з підписаними сторонами актами здавання-приймання виконаних робіт, відповідачем за зустрічним позовом використано матеріалів на суму 6 330 780,88 грн. Залишок матеріалів на суму 494 365,67 грн. відповідач за зустрічним позовом не повернув.

На підставі п. 8.5. договору, позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу за зустрічним позовом пеню в розмірі 0,1% від вартості неповернених матеріалів, за кожен день прострочення за період з 20.10.2018 по 01.06.2019 на суму 111 232,13 грн.

Посилаючись на викладені вище порушення умов договору, позивач звернувся до суду з зустрічним позовом та просить суд стягнути з відповідача (за зустрічним позовом) штраф у розмірі 1 652 017,97 грн. за період прострочення виконання робіт з 20.09.2018 по 19.10.2018 та пеню в розмірі 0,1% від вартості неповернених матеріалів, за кожен день прострочення за період з 20.10.2018 по 01.06.2019 на суму 111 232,13 грн., що є причиною цього спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог на підставі наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

З урахуванням здійсненої 18.05.2018 позивачем за зустрічним позовом сплати авансу у розмірі 3 333 366,66 грн., то роботи повинні були виконані субпідрядником у строк до 26.09.2018 включно.

Отже, строк виконання робіт є таким, що настав - 26.09.2018 включно.

Судом встановлено, що підрядні роботи згідно з актом здавання-приймання виконаних будівельних робіт від 19.10.2018 року на суму 5 506 726,56 грн., були виконані відповідачем з порушенням строку, встановленого у договорі.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що сторонами у підписаних актах приймання-передачі виконаних робіт було підтверджено, що роботи були виконані у передбачені договором терміни, суд вважає безпідставними, з наступних підстав.

Як вже було зазначено, пунктом 10.1 договору встановлено, що на протязі 1 тижня після отримання авансу субпідрядник завершує всю мобілізацію та приступає до виконання робіт. Згідно з п. 10.2. договору, субпідрядник зобов`язується виконати роботи в терміни відповідно до «Календарного плану» (Додаток 2). Термін виконання робіт з виконанням підключення електроенергії становить 4 місяці.

Отже, з урахуванням наведеного у п.п. 10.1. та 10.2 договору, а також враховуючи, що аванс у розмірі 3 333 366,66 грн. позивачем за зустрічним позовом було сплачено відповідачу за зустрічним позовом 18.05.2018, роботи повинні були виконані субпідрядником у строк до 26.09.2018 включно.

Відповідно до п. 15.4. договору, умови договору субпідряду можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою сторін за умови, якщо вони виконані у письмовій формі у вигляді доповнень (специфікацій, додаткових угод, тощо) та підписані сторонами.

За викладеного, суд приходить до висновку, що зазначення у акті приймання-передачі виконаних робіт про те, що "роботи були виконані у передбачені договором терміни", за відсутності укладеної між сторонами додаткової угоди про зміну строків виконання робіт, визначених у договорі, не може свідчити про внесення змін в умови договору в установленому законом порядку.

Також, суд вважає необґрунтованими заперечення відповідача за зустрічним позовом стосовно того, що прострочення виконання робіт було спричинено затримкою сплати авансового платежу з боку позивача за зустрічним позовом, адже, при здійсненні розрахунку пені за прострочення виконаних робіт позивачем було враховано ці обставини та визначено строк завершення робіт з урахуванням фактичної дати сплати авансу, а не з дати надання банківської гарантії.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу пункту 1 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з п. 12.2. договору, у випадку невиконання, неповного виконання робіт або порушення строків виконання робіт за цим договором субпідряду, субпідрядник сплачує підряднику штраф у розмірі 1% від вартості невиконаних у строк робіт за цим договором субпідряду за кожен день затримання виконання робіт.

На підставі п. 12.2. договору, позивач за зустрічним позовом нарахував штраф у розмірі 1 652 017,97 грн. за період прострочення виконання робіт з 20.09.2018 по 19.10.2019.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються положення Цивільного кодексу України, насамперед, загальні положення про забезпечення виконання зобов`язання, встановлені його статтями 546-548. Проте, норми Цивільного кодексу України не повністю поширюються на господарсько-правові штрафні санкції.

За правилами Цивільного кодексу України пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч.1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 4 ГК України особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються цим Кодексом (Господарським).

Так, Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів.

Частина 3 ст. 549 ЦК України особливістю пені визнає те, що вона обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, формулювання неустойки «у розмірі 1% від вартості невиконаних у строк робіт за цим договором субпідряду за кожен день затримання виконання робіт» є за своїм змістом видом відповідальності у вигляді пені.

У частині першій статті 230 Господарського кодексу України поняття "неустойка" вживається як різновид штрафних санкцій. Господарський кодекс України не містить визначення штрафу і пені, як не містить і обмежень щодо застосування пені як санкції за порушення лише грошових зобов`язань.

Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умову договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч.1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.

Як вже зазначено вище, підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання, яке визначається ст. 610 ЦК України, відповідно до якої порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо термінів виконання робіт, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача передбаченої пунктом 12.2. договору пені.

Викладене вище, спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Перевіривши наданий позивачем за зустрічним позовом розрахунок пені судом встановлено, що позивачем було невірно обрано період нарахування пені та здійснено нарахуванням на день, в який фактично було складено та підписано акт приймання-здавання робіт.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено нарахування пені на суму 5 506 726,56 грн. за актом виконаних робіт №51/3 від 19.10.2018.

Слід зазначити, що враховуючи умови договору, вимоги ст. ст. 837, 839, 840 ЦК України, ч. 3 ст. 843 ЦК України, а також те, що предметом цього позову є стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання саме робіт, а не передання матеріалу, у зв`язку з чим санкції в цьому випадку підлягають розрахунку і стягненню саме виходячи з вартості робіт за актом №51/3 від 19.10.2018 у сумі 1 387 483,99 грн. з ПДВ (вартість робіт), а не з 5 506 726,56 грн., як вказує позивач за зустрічним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №904/4641/17 від 04.04.2019.

За розрахунком суду пеня, що підлягає до стягненню з відповідача за зустрічним позовом складає 291 371.64 грн. за період з 27.09.2018 по 18.10.2018.

В решті зустрічних позовних вимог про стягнення пені, нарахованої на підставі п. 12.2. договору, у розмірі 1 360 646,33 грн. суд відмовляє.

Щодо зустрічних позовних вимог, в частині стягнення пені від вартості неповернутих матеріалів, за кожен день прострочення за період з 20.10.2018 по 01.06.2019 на суму 111 232,13 грн., нарахованої на підставі п. 8.5. договору, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем за зустрічним позовом в період з 14.05.2018 по 28.09.2018 було передано відповідачу за зустрічним позовом матеріали на суму 6 825 146,55 грн., що підтверджується актами передавання матеріалів та видатковою накладною, а саме:

- акт передавання матеріалів №12 від 14.05.2018 на суму 268 432,88 грн. (кабель АПвЭгаПу 15 1 * 120/50 у кількості 1 395 м.);

- акт передавання матеріалів №20 від 21.06.2018 на суму 2 420 832,00 грн. (кабель АПвЭгаПу 20 1 * 400/50 у кількості 8 016 м.);

- акт передавання матеріалів №53 від 07.08.2018 на суму 4 019 016,00 грн. (кабель АПвЭгаПу 20 1 * 400/50 у кількості 13 308 м.);

- акт передавання матеріалів №54 від 27.08.2018 на суму 108 756,00 грн. (кабель АПвЭгаПу 15 1 * 120/50 у кількості 285 м.);

- видаткова накладна (у переробку) №89 від 28.09.2018 на суму 8 109,67 грн. (пісок річковий 25 000 кг., цегла 1 024 шт.).

Згідно з наявними в матеріалах актами здавання-приймання виконаних робіт, відповідачем за зустрічним позовом використано матеріалів на суму 6 330 780,88 грн.

Порядок повернення невикористаних матеріалів чітко визначений п. 8.5. договору, згідно з яким невикористані залишки товарно-матеріальних цінностей і матеріалів повертаються підряднику по акту прийому-передачі після підписання остаточного Акту приймання-передачі, передачі виконаних робіт або поетапно за погодженням сторін (абз. 3 п. 8.5. договору).

Докази повернення залишків матеріалів на суму 494 365,67 грн. матеріали справи не містять.

Посилання відповідача за зустрічним позовом щодо неузгодженості в договорі строків повернення невикористаних матеріалів підряднику судом не приймаються, оскільки відповідно до абз.4 п. 8.5. договору, невикористані залишки товарно-матеріальних цінностей і матеріалів повертаються підряднику по акту прийому-передачі після підписання остаточного Акту приймання-передачі виконаних робіт або поетапно за погодженням сторін.

Отже, умовами договору визначено два способи повернення матеріалів:

1. По акту приймання-передачі після підписання остаточного Акту приймання-передачі

2. Поетапно за погодженням сторін.

Оскільки доказів узгодження сторонами поетапного повернення матеріалів, до справи не надано, повернення цих матеріалів відповідачем за зустрічним позовом мало відбуватись за актом приймання передачі одразу після підписання остаточного Акту приймання-передачі від 19.10.2018.

Відповідно до ч.1. ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положення статті 530 Цивільного кодексу України, яка розміщена у главі 48 Цивільного кодексу України "Виконання зобов`язань" носить загальний характер, тобто може бути застосована до будь-яких зобов`язань, які виникають в цивільному обороті, якщо інше не встановлено спеціальними нормами.

Посилання відповідача за зустрічним позовом на те, що залишки матеріалів на суму 494 365,67 грн. були використані під час виконання іншого договору субпідряду №85 від 08.01.2019, укладеного між тими ж сторонами, суд вважає непідтвердженими належними доказами, оскільки, відповідачем за зустрічним позовом надано лише копію договору №85 від 08.01.2019 та додатки до цього договору (договірна ціна, локальний кошторис, підсумкова відомість ресурсів).

Докази виконання робіт за цим договором субпідряду №85 від 08.01.2019 до матеріалів справи не надано.

При цьому, відповідно до п. 8.1. договору субпідряду №85 від 08.01.2019, роботи виконуються з використанням інструментів, техніки та обладнання субпідрядника. Їх вартість вважається включеною у договірну ціну. Придбання та поставка МіУ, необхідний для здійснення робіт за цим договором субпідряду, а також всіх інших допоміжних МіУ здійснюється субпідрядником самостійно. Їх вартість вважається включеною у договірну ціну.

А умовами п. 8.5. субпідряду №85 від 08.01.2019, за згодою сторін підрядник для виконання робіт за договором субпідряду може використовувати матеріали, які надаються підрядником. Про приймання матеріалів, а також їх відповідність нормам та стандартам якості, сторони складають відповідний акт приймання-передачі, в якому відображають дані про ціну, кількість, якість, які надаються підрядником. Норми витрат матеріалів встановлюються відповідно до діючого законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Всупереч вимогам законодавства, відповідач за зустрічним позовом не надав жодного належного доказу на підтвердження того, що позивач за зустрічним позовом погодився на використання в роботі за договором №85 від 08.01.2019 залишків кабелю, не повернутого відповідачем за зустрічним позовом за договором №51 від 28.02.2018.

Також суд зазначає, що договір №85 було укладено між сторонами лише 08.01.2019, тобто більше ніж через два місяці після завершення робіт за договором №51 від 28.02.2018.

Таким чином, факт порушення відповідачем за зустрічним позовом умов п. 8.5 договору підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем за зустрічним позовом.

Пунктом 8.5. договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків, передбачених цим пунктом Договору субпідряду, субпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1% від вартості неповернутих матеріалів за кожен день прострочення. Якщо залишки товарно-матеріальних цінностей, матеріалів і основних відходів не можуть бути повернуті в натурі в зв`язку з їх використанням або втратою субпідрядник відшкодовуємо підряднику їх вартість разом зі сплатою пені.

Судом перевірено, наданий позивачем за зустрічним позовом, розрахунок пені в розмірі 0,1% від вартості неповернених матеріалів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про його обґрунтованість. За викладених обставин зустрічні позовні вимоги в частині стягнення пені від вартості неповернених матеріалів, за кожен день прострочення за період з 20.10.2018 по 01.06.2019 на суму 111 232,13 грн., нарахованої на підставі п. 8.5. договору підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача за зустрічним позовом пені, нарахованої на підставі п. 12.2. договору, у розмірі 291 371,64 грн. та пені у розмірі 111 232,13 грн., нарахованої на підставі п. 8.5. договору.

В решті зустрічних позовних вимог про стягнення пені, нарахованої на підставі п. 12.2. договору, у розмірі 1 360 646,33 грн. суд відмовляє.

Позивач за зустрічним позовом у зустрічній позовній заяві зазначив про стягнення 10 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, але станом на час прийняття судом рішення у даній справі, позивач доказів таких витрат до суду не подав. За викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених зустрічних вимог, а саме на відповідача за зустрічним позовом 6 039,06 грн. та на позивача за зустрічним позовом 20 409,69 грн.

Відповідно до приписів частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

При цьому, частиною 11 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні; в такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За результатами розгляду справи первісний позов Приватного підприємства про стягнення з "Дніпромонтаж" до АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" заборгованості за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 у сумі 3 096 096,80 грн., яка складається з: суми боргу за виконані роботи у розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційних витрат за весь час прострочення у розмірі 170 771,38 грн. та 3% річних у розмірі 52 884,39 грн. задоволено частково в сумі основного боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційних витрат у розмірі 143 626,77 грн. та 3% річних у розмірі 52 884,39 грн., що загалом становить 3 068 952,19 грн.;

зустрічний позов АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ про стягнення з Приватного підприємства "Дніпромонтаж" про стягнення штрафних санкцій за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 в у сумі 1 763 250,10 грн., а саме: штраф у розмірі 1 652 017,97 грн. та пеню у розмірі 111 232,13 грн. задоволено частково в сумі пені, нарахованої на підставі п. 12.2. договору, у розмірі 291 371,64 грн. та пені у розмірі 111 232,13 грн., нарахованої на підставі п. 8.5. договору, що загалом становить 402 603,77 грн.,

Таким чином, підлягає стягненню за первісним позовом з відповідача заборгованість у сумі, що становить 3 068 952,19 грн., 25 000 грн. витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката та 46 034,28 грн. витрат по сплаті судового збору за первісним позовом та стягнення за зустрічним позовом з відповідача заборгованість у сумі 402 603,77 грн. та судовий збір 6039,06 грн., різниця на користь позивача за первісним позовом становить загальну суму заборгованості - 2 666 348,42 грн., 25 000 грн. витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката та 39 995,22 грн. витрат по сплаті судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 129, 73, 74, 76-79, 86, 232-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісні позовні вимоги Приватного підприємства "Дніпромонтаж" до АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" про стягнення заборгованості за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 у сумі 3 096 096,80 грн., яка складається з: суми боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційних витрат за весь час прострочення у розмірі 170 771,38 грн. та три процента річних у розмірі 52 884,39 грн. задовольнити частково в сумі основного боргу за виконані роботи розмірі 2 872 441 грн. 03 коп., інфляційних витрат у розмірі 143 626,77 грн. та 3% річних у розмірі 52 884,39 грн., 25 000 грн. витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката та 46 034,28 грн. витрат по сплаті судового збору за первісним позовом.

В решті первісних позовних вимог відмовити.

Зустрічні позовні вимоги АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ про стягнення з Приватного підприємства "Дніпромонтаж" про стягнення штрафних санкцій за Договором субпідряду № 51 від 28.02.2018 в у сумі 1 763 250,10 грн., а саме: штраф у розмірі 1 652 017,97 грн. та пеню у розмірі 111 232,13 грн. задовольнити частково в сумі пені, нарахованої на підставі п. 12.2. договору, у розмірі 291 371,64 грн. та пені у розмірі 111 232,13 грн., нарахованої на підставі п. 8.5. договору та 6 039,06 грн. витрат по сплаті судового збору за подання зустрічного позову.

В решті зустрічних позовних вимог відмовити.

Провести зустрічне зарахування та стягнути з АТ "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ" (LIMAK INSAAT SANAYI VE TICARET ANONIM SIRKETI) (Hafta Sokak No:9GOP, Ankara, 06700, Turkey) в особі Представництва "ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ (49000, м. Дніпро, вул. Глінки, 2, офіс 802, ) на користь Приватного підприємства "Дніпромонтаж" (49000, м. Дніпро, вул. М. Грушевського, буд. 59-А, офіс 311, ) загальну суму боргу у розмірі 2 666 348,42 грн. (два мільйони шістсот шістдесят шість тисяч триста сорок вісім грн. 42 коп.), 25 000 грн. (двадцять п`ять тисяч грн. 00 коп.) витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката та 39 995,22 грн. (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн.22 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.08.2019

Суддя Н.Г. Назаренко