ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019р. Справа № 904/2122/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Когорта», м. Кривий Ріг

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювват», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 98 215, 25 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «НВП «Когорта» (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ювват» (відповідач) про стягнення 98 215, 25 грн. ( в т.ч.: 88 656, 00 грн. - основна заборгованість; 6 826, 45 грн. - інфляційні втрати та 2 732, 80 грн. - 3% річних) заборгованості за усним договором купівлі-продажу, відповідно до видаткових накладних №№ 92, 93, 94 від 02.05.18р. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на не сплату відповідачем вартості поставленого позивачем товару.

ТОВ «Ювват» (відповідач) своїм правом на подачу відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у цій справі був повідомлений належним чином на адресу, зазначену у позовній заяві та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань станом на 27.05.19р., а.с.38. ( що підтверджується відповідними доказами ( реєстром №324 на відправку згрупованих поштових відправлень, рекомендованої пошти по Україні з повідомленням за 29.05.19 р., відправник - господарський суд Дніпропетровської області та відомостями з офіційного сайту Укрпошти ( а.с.46, 47).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Оскільки провадження у цій справі відкрите ухвалою суду від 10.06.19р. , то ця справа повинна бути розглянута в строк до 10.08.19р. ( який є вихідним ) , отже останнім днем розгляду справи є 12.08 2019 року.

Суд наголошує на тому, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Нормами статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів. Тож, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень. Частиною першою статті 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

02.05.18р. ТОВ «НВП «Когорта» (позивач) відповідно до виставлених ТОВ «Ювват» (відповідач) рахунків №55 від 05.02.18р., №83 від 20.02.18р. та №106 від 06.03.18р.(а.с.11-13), здійснив поставку на користь відповідача товару на загальну суму 88 656, 00 грн. ( що підтверджується відповідними видатковими накладними, підписаними відповідачем без зауважень, а.с.14-16).

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з нездійсненням відповідачем оплати за поставлений позивачем товар , 28.02.19р. позивач надіслав відповідачу лист - вимогу ( вих.№24 від 28.02.19р.) про сплату заборгованості на протязі 7 днів з моменту отримання цієї вимоги в розмірі 88 656, 00 грн. (а.с.21, 22-23). Вищезазначену вимогу відповідач отримав 22.03.19р. ( що підтверджується відповідним витягом із реєстру Укрпошти , а.с.24). Однак відповідач вищезазначену заборгованість не оплатив позивачу, у зв`язку з чим останній був вимушений звернутися з позовом до суду про стягнення цієї заборгованості.

Також, з наданого позивачем акту звірки розрахунків №142 від 30.11.18р. вбачається, що відповідач не заперечував проти наявності у нього заборгованості перед позивачем в розмірі 88 656, 00 грн. та підписав вищезазначений акт без зауважень ( а.с.17). Окрім того - позивач відповідно до приписів ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 6 826, 45 грн. - інфляційних втрат та 2 732, 80 грн. - 3% річних.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати також з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать та з інших підстав. Такими підставами є оплата товару та вищезазначена видаткова накладна . Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ст.712 ЦК України ). У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.7 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.13р. №14: якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення...».

Судом було перевірно правильність нарахувань позивача відповідачу інфляційних втрат та 3% річних та встановлено наступні порушення під здійснення цих нарахувань ( внаслідок невірного зазначення календарної дати початку прострочення зобов`язань по оплаті).

Так, позивач здійснює нарахування інфляційних втрат та 3% річних відповідачу на суму заборгованості в розмірі 88 656, 00 грн. за період з 03.05.18р. - по 13.05.19р., в наслідок чого згідно розрахунку позивача розмір інфляційних втрат склав 6 826, 45 грн. та розмір 3% річних склав 2 732, 80 грн. (а.с.4-5).

Проте, вищезазначені розрахунки здійснені позивачем з порушенням чинного законодавства, оскільки під час їх здійснення позивач не врахував, що прострочення виконання зобов`язання з оплати товару у відповідача виникло не з 03.05.18р., а 29.03.19р. - після закінчення семиденного строку з дня пред`явлення письмової вимоги ; оскільки письмову вимогу позивача відповідач отримав 22.03.19р. та обов`язок по виконанню цієї вимоги у відповідача закінчився 28.03.19р.; тобто прострочення виконання зобов`язання у відповідача розпочалось ( з урахуванням приписів ст.530 ЦК України та Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13р. ) з 29.03.2019р.

Внаслідок здійсненого судом перерахунку розмір інфляційних втрат , який підлягає стягненню з відповідача ( за період з 29.03.19р. по 13.05.19р.) становить 886, 56 грн. та розмір 3% - річних за цей же період становить 335, 19 грн.

За таких обставин справи позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 88 656, 00 грн. - основної заборгованості , 886, 56 грн. - інфляційних втрат та 335, 19 грн. - 3% річних. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити , як необґрунтованих.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювват» ( 50072, м. Кривий Ріг, вул. Кременчуцька, буд.69; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничого підприємства «Когорта » ( 50053, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. П`ятихатська, буд. 38М; ): 88 656, 00 грн. - заборгованості за договором , 886, 56 грн. - інфляційних втрат; 335, 19 грн. - 3% річних. та 1 757, 93 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити, судові витрати в цій частині покласти на позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 12.08.2019р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя Васильєв О.Ю.