ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2019 р. Справа №914/2275/18

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб,

суддів О.І. Матущака,

О.Л. Мирутенка,

секретар судового засідання Карнидал Л.Ю.,

за участю представників сторін:

позивача не з`явився (належно повідомлений);

відповідача адвоката Балобанова О.(довіреність б/н від 29.12.2018);

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через Представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті

на рішення Господарського суду Львівської області від 26.03.2019, повний текст рішення складено 04.04.2019,

у справі № 914/2275/18 (суддя Козак І.Б.)

за позовом: Дочірнього підприємства Київське обласне дорожнє управління Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Київ

до відповідача: Акціонерного товариства Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через Представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті, м. Львів

про: стягнення 603 269, 27 грн заборгованості

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ДП Київське обласне дорожнє управління ВАТ ДАК Автомобільні дороги України звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті (Турецька республіка), що діє в Україні через Представництво Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті, про стягнення 603 269, 27 грн заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 01.11.2017 сторони уклали договір №90/1-02, за умовами якого відповідач (генпідрядник) доручає позивачу (субпідряднику) виконати комплекс послуг із зимового експлуатаційного утримання ділянки автодороги державного значення М-05 Київ-Одеса км 17+740-36+500. Термін дії договору - до 31.03.2018. У лютому і березні 2018 року позивач виконав роботи на загальну суму 1 404 000,60грн та надав відповідачу згідно з листом від 19.06.2019 №125( повторно) акти виконаних робіт та довідки про вартість робіт за лютий та березень 2018 року на загальну суму 1 404 000,60грн. Відповідач не повернув акти зі своїми підписами , мотивованої відмови від їх підписання не надав. Поряд з тим оплатив виконані роботи згідно з актом за лютий 2018 року на суму 800 731,33грн, а за березень на суму 603 269,27грн - не оплатив.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 у справі №914/2275/18 позов задоволено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 603 269, 27 грн боргу та 9 049, 05грн судового збору.

Рішення суду мотивоване ст.ст. 837, 843, 849, 853,882 ЦК України, ст. 193 ГК України, ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав доказів направлення позивачу обгрунтованих зауважень чи відмови від підписання наданого йому акту виконаних робіт та довідки про вартість робіт за березень 2018 року, тому такі роботи вважаються прийнятими і у відповідача виник обов`язок їх оплатити. Суд вказав, що направлення позивачем актів та довідок не у встановлений договором строк не є підставою для відмови від їх прийняття та підписання. Суд відхилив посилання відповідача на те, що погодні умови березня 2018 року не передбачали необхідності виконання робіт за договором (очистки від снігу і покриття протиожеледним матеріалом), вказавши, що договір укладений строком до 31.03.2018 і його умовами не встановлено прив`язки виконання робіт до погодних умов по місяцях. Крім того, суд зазначив, що за даними метеорологічної служби погодні умови березня 2018року характеризувалися коливанням температур від 15 градусів вночі до + 9 градусів вдень, також були опади снігу.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим просить скасувати рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Скаржник вказує, що рішення суду першої інстанції по суті ґрунтується на відсутності факту вчинення відповідачем одностороннього правочину відмови від договору. Зазначає, що договір припинив свою дію 31.03.2018 у зв`язку з закінченням строку, на який він був укладений, тому замовник не мав правових підстав вчиняти односторонній правочин щодо відмови від договору підряду. Посилаючись на п.п. 5.1. 5.3 договору, вказує, що позивач не дотримався порядку складання та передачі результатів виконаних робіт,оскільки мав передати відповідачу акт і довідку за березень 2018року не пізніше 29.03.2018, проте передав згідно з листом від 19.06.2018 після припинення строку дії договору. Відтак стверджує, що він має право не виконувати зобов`язання щодо проведення розрахунку. Вказує, що станом на день отримання листа позивача від 19.06.2019 відповідач оплатив виконані за договором роботи в сумі 2 350 164,03грн, що свідчить про те, що визначена договором орієнтовна ціна робіт в сумі 2 526 978,01грн практично досягнута. Будь-яке перевищення ціни договору потребувало б складання двостороннього документу та погодження з третьою особою( інженером).

Крім того, скаржник вважає, що оскаржуване рішення стосується особи, яку не було залучено до участі у справі, що суд встановив обставини щодо господарських відносин між ДП «Київське обласне дорожнє управління» та ТОВ «Онур Консрукціон Інтернешнл», яке не є стороною договору №90/1-02. Так, в мотивувальній частині рішення зазначено, що ДП «Київське обласне дорожнє управління» передало ТОВ «Онур Консрукціон Інтернешнл» акти приймання виконаних робіт ( за формою № КБ-2в) та довідку ( за формою № КБ-3) та висновок суду про те, що підрядні роботи за договором є такими, що прийняті ТОВ «Онур Консрукціон Інтернешнл».

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 у справі №914/2275/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача. Ухвалою суду від 10.06.2019 розгляд справи призначено на 02.07.2019.

Ухвалою від 02.07.2019 розгляд справи відкладено на 06.08.2019.

У судовому засіданні 06.08.2019 представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та надав усні пояснення.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу та не забезпечив явки свого представника в судове засідання, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 263, ч. 12 ст. 270 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу та неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи та перегляду рішення суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.11.2017 Представництво «Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті» (генпідрядник) та ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (субпідрядник) уклали договір №90/1-02 (том 1.а.с. 14-17).

Відповідно до п.1.1 генеральний підрядник є виконавцем підряду Держаного агентства автомобільних доріг України (замовник) при виконанні будівельних робіт названих як «Капітальний ремонт автодороги державного значення М-05 Київ-Одеса км 17+740-км 36+500», за яким здійснює контроль Rendel Limited (інженер), генеральному підряднику було надано певні ділянки автодороги в розпорядження і даний договір субпідряду укладається для здійснення експлуатаційного утримання цих ділянок дороги.

Генпідрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати комплекс послуг по зимовому експлуатаційному утриманню ділянки автодороги М-05 Київ-Одеса км 17+740-км 36+500, згідно з переліком, наведеним у додатку №1 до договору (п.2.1 договору).

Згідно з п.3.1 договір діє до 31.03.2018.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 орієнтовна ціна робіт за договором становить 2 526 978,01грн та складається з сумарної вартості послуг, що будуть виконуватись протягом дії договору згідно з додатком №1. Ціна є динамічною і може уточнюватись.

За умовами п.5.1 договору субпідрядник готує акти приймання виконаних робіт (ф.КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) згідно з СОУ 42.1-5:2012 та змінами до нього і передає для підписання уповноваженому представнику генпідрядника станом на 25 число, але не пізніше як за два останні робочі дні звітного місяця. Уповноважений представник генпідрядника протягом 5 робочих днів перевіряє правильність Акту приймання виконаних робіт (ф.КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (ф.КБ-3) і підписує його або пред`являє субпідряднику письмову мотивовану відмову.

В разі мотивованої відмови сторонами складається перелік необхідних доробок та після їх усунення генпідрядник повинен надати субпідряднику підписані акти приймання виконаних робіт (ф. КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3) (п.5.2 договору).

Роботи вважаються прийнятими генпідрядником в день підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (п.5.3 договору).

Згідно з п.5.4 договору розрахунки за надані послуги генпідрядник здійснює на підставі документів про обсяги наданих послуг та їх вартість, після їх підписання на розрахунковий рахунок виконавця робіт-філії «Васильківська ДЕД».

В додатку №1 до договору сторони визначили перелік послуг, які надаються субпідрядником з експлуатаційного утримання автодороги М-05 Київ-Одеса км 17+740-км 36+500.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повторно звернувся до відповідача листом №125 від 19.06.2018 щодо погодження об`ємів виконаних робіт за лютий-березень 2018 року по зимовому утриманні автодороги М-05 Київ-Одеса км 17+740-км 36+500 на загальну суму 1 404 000,60грн та їх оплати, до якого додав акт приймання виконаних робіт( ф. КБ-2в) і довідку про вартість виконаних робіт( ф. КБ-3) за лютий 2018 року від 28.02.2018 на суму 800 731,33грн та акт приймання виконаних робіт( ф. КБ-2в) і довідку про вартість виконаних робіт( ф. КБ-3) за березень 2018 року від 30.03.2018 за суму 603 269,27 грн.

Вказаний лист з додатками відповідач отримав 22.06.2018, що підтверджується відповідним написом на листі та не заперечується відповідачем (том 1,а.с. 129-130).

Відповідач не повернув позивачу акти і довідки зі своїми підписами.

У відповідь на лист позивача №125 від 19.06.2018 відповідач в листі від 02.07.2018 послався на надання генпідрядником гранульованого матеріалу субпідряднику, щоб підтримати його при початку робіт. Відповідач також вказав, що зимовий період 2017-2018років не був сніжним, тому узгоджена сума договору є актуальною та достатньою для субпідрядника, що загальна контрактна ціна розраховувалася сторонами до кінця лютого, однак договір діє до 31.03.2018. Зазначив, що про ці обставини було усно повідомлено іншу сторону (а.с.131-132).

04.07.2018 позивач надіслав відповідачу лист-вимогу про сплату 1 404 000,60 грн заборгованості за договором №90/1-02 від 01.11.2017 (том 1,а.с. 127-128).

Відповідач оплатив виконані роботи згідно з актом за лютий 2018 року на суму 800 731,33грн, про що вказує позивач у позовній заяві та що підтвердив представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду, а за березень на суму 603 269,27грн - не оплатив.

Згідно з актом приймання виконаних робіт форми № КБ-2в та довідкою про вартість виконаних робіт форми №Кб-3 за березень 2018 року філією позивача «Васильківська ДЕД» виконано роботи з зимового утримання автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса км 17+740-км 36+500 (очищення пішохідних мостів від щільного снігу, приготування протиожеледної суміші, навантаження, перевезення, розподілення протиожеледних матеріалів по покриттю, очищення доріг плужним снігоочисником) на суму 603 269,27 грн. Акт і довідка підписані виконавцем 30.03.2018 та скріплені його печатко (том 1,а.с. 26-32).

На підтвердження виконання підрядних робіт позивач додав до матеріалів справи дорожні листи автомобілів за березень 2018року (том 1,а.с.39-126).

У зв`язку з неоплатою відповідачем виконаних робіт, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 603 269,27 грн заборгованості.

Дослідивши обставини справи, доводи скаржника, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно з ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 ЦК України встановлений обов`язок замовника оплатити підрядникові належним чином виконані роботи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору субпідряду №90/1-02 від 01.11.2017, відповідно до якого позивач як підрядник на замовлення відповідача виконував роботи по зимовому експлуатаційному утриманню ділянки автодороги М-05 Київ-Одеса км 17+740-км 36+500.Строк дії цього договору встановлений до 31.03.2018.

Відповідач не підписав наданого позивачем акту виконаних робіт форми № КБ-2в та довідки форми № КБ-3 за березень 2018 року на суму 603 269,27 грн та не оплатив робіт.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позивач порушив визначені договором строки надання акта, мав надати не пізніше як за два останні робочі дні звітного місяця, а надав йому акт лише у червні 2018 року разом з листом від 19.06.2018 після припинення строку дії договору, тому вважає, що він має право не проводити розрахунку за виконані роботи.

Апеляційний суд відхиляє ці доводи як необґрунтовані , оскільки з матеріалів справи( з листа позивача від 19.06.2018 та листа відповідача від 02.07.2018) вбачається, що у червні 2018 року мало місце повторне звернення позивача до відповідача щодо прийняття виконаних робіт згідно з актами і довідками за лютий і березень 2018 року та їх оплати. Відповідач не повернув позивачу акти і довідки за лютий і березень 2018 року зі своїми підписами, проте оплатив виконані роботи згідно з актом за лютий 2018 року, а за березень 2018 року не оплатив.

Саме лише направлення актів та довідок не у встановлений договором строк не є передбаченою законом або договором підставою для відмови від їх прийняття та підписання (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 12 червня 2019 року у справі № 910/6002/18).

За приписами ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Верховний Суд у постанові від 27.03.2018 у справі № 927/414/17 вказав, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

В листі від 02.07.2018 відповідач зазначав, зокрема, про надання генпідрядником гранульованого матеріалу субпідряднику щоб підтримати його при початку робіт, що зимовий період 2017-2018років не був сніжним, тому узгоджена сума договору є достатньою для субпідрядника, що загальна контрактна ціна розраховувалася сторонами до кінця лютого.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані відповідачем в листі від 02.07.2018 обставини не можна вважати обґрунтованими підставами для відмови від підписання акту та довідки за березень 2018року, оскільки умовами п.5.7 договору передбачено використання сировини та матеріалів генпідрядника з відповідним документальним оформленням, якого суду не надано. В договорі сторони не передбачили прив`язки порядку та умов виконання робіт і їх оплати до погодних умов. Поряд з тим, за даними метеорологічної служби погодні умови березня 2018року характеризувалися коливанням температур від 15 градусів вночі до + 9 градусів вдень, також були опади снігу.

Посилання на те, що договірна ціна розраховувалася сторонами до кінця лютого, суперечать фактичним обставинам справи з огляду на строк дії договору до 31.03.2018, в межах якого підрядник зобов`язаний виконувати роботи( надавати послуги) із зимового експлуатаційного утримання автодороги, визначені договором.

Щодо доводів скаржника про те, що він здійснив оплату робіт( послуг) за договором на загальну суму 2 350 164,03 грн з ПДВ і ціна договору (2 526 978,01грн) практично досягнута, апеляційний суд зазначає, що згідно з п.4.1 договору договірна ціна є орієнтовною та динамічною, яка складається з сумарної вартості виконаних послуг. Крім того, відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження сплати вказаної суми.

Посилання скаржника на надання йому позивачем акта за березень 2018 року після припинення дії договору та його доводи у зв`язку з цим про відсутність у нього обов`язку проводити розрахунки за виконані роботи відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані, оскільки позивач виконав роботи в межах строку дії договору і в силу імперативних приписів ст. 854 ЦК України відповідач як замовник зобов`язаний їх оплатити.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, замовник який безпідставно (невмотивовано) відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), не звільняється від обов`язку оплатити роботи.

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає рішення про задоволення позову законним і обґрунтованим.

Разом з тим, суд першої інстанції в мотивувальній частині в абзаці третьому 8-го аркушу рішення вказав про передачу позивачем акту виконаних робіт (за формою №КБ-2в) та довідки (формою КБ-3) ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» та дійшов висновку, що підрядні роботи за договором є такими, що прийняті ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл»

Однак, зі змісту вступної, описової та резолютивної частин рішення, а також зі змісту самої мотивувальної його частини вбачається, що суд допустив помилку, замість назви відповідача - АТ Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті помилково вказав ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», яке не є стороною договору №90/-02, не є учасником даного спору і щодо якого суд не встановлював жодних обставин.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За приписами ч.4 ст. 277 ГПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції встановив всі істотні обставини справи та ухвалив рішення з додержання норм матеріального і процесуального права, проте в мотивувальній частині рішення замість назви відповідача - АТ Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті суд помилково вказав ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», у зв`язку з чим в цій частині рішення належить змінити. В іншій частині рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст. 129 судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1 Рішення Господарського суду Львівської області від 26.03.2019 у справі №914/2275/18 в мотивувальній частині змінити. Замість словосполучення «ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл» в абзаці третьому на 8-му аркуші рішення вказати «АТ Онур Тааххут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет ве Санаї Анонім Ширкеті».

В іншій частині рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення апеляційним судом покладається на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у строки та в порядку, визначені ст. 288-291 ГПК України.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 12.08.2019.

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.І. Матущак

Суддя О.Л. Мирутенко