УХВАЛА

12 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11811/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019

(головуючий суддя Буравльов С.І., судді Мартюк А.І., Пашкіна С.А.)

у справі №910/11811/18 Господарського суду міста Києва

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування"

до 1) ОСОБА_1,

2) ОСОБА_2 ,

3) ОСОБА_3 ,

4) ОСОБА_4 ,

5) ОСОБА_5 ,

6) ОСОБА_6 ,

7) ОСОБА_7 ,

8) ОСОБА_8 ,

9) ОСОБА_9 ,

10) ОСОБА_10 ,

11) ОСОБА_11 ,

12) ОСОБА_12 ,

13 ) ОСОБА_13 ,

14) ОСОБА_14 ,

15) ОСОБА_15 ,

16 ) ОСОБА_16 ,

17) ОСОБА_17 ,

18) ОСОБА_18

про відшкодування шкоди у розмірі 431 889 445,39 грн,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування"

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2019 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №910/11811/18.

Верховний Суд, розглянувши подану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб касаційну скаргу, вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва 17.09.2018 у цій справі повернуто Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позовну заяву і додані до неї документи на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України у зв`язку з порушенням позивачем правил об`єднання позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 було залишено без задоволення апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування", а ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.02.2019 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування", залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2018 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі №910/11811/18 залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Банк професійного фінансування" як особа яка не брала участі у розгляді справи, питання про права, інтереси та (або) обов`язки якої вирішив суд, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у цій справі, яка є предметом касаційного оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018 у справі №910/11811/18 на підставі ч. 5 ст. 272 ГПК України у зв`язку з тим, що суд розглянув наведені заявником у касаційній скарзі доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд врахував положення ч.ч. 1, 4 ст. 272 ГПК України, за приписами якої, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

В касаційній скарзі заявник зазначає, що в апеляційна скарга банку, на відміну від доводів Фонду, містила додаткове обґрунтування порушенням судом першої інстанції положення ст. 14 ГПК України. Скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги позицію Касаційного господарського суду у складів Верховного Суду, викладену у постановах від 14.01.2019 у справі №910/1246/18, від 28.01.2019 у справі №905/1729/18, від 10.04.2019 у справі №95/2043/18 щодо застосування ч. 1 ст. 173 ГПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що подана Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування" апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.09.2018, фактично не містить інших доводів, відмінних від доводів скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оцінка яким була надана Північним апеляційним господарським судом у постанові від 28.11.2018.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява №52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

Для Верховного Суду правильне застосування Північним апеляційним судом норм права у розгляді справи №910/11811/18 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Не може бути прийнято й посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, викладені ним у постановах при розгляді касаційних скарг у інших справах. Такі постанови прийнято за іншої фактично-доказової бази, що підлягала встановленню та оцінці судами в ході розгляду справи, за інших правових підстав заявлених позовів, тобто хоча й за подібного правового регулювання, але за іншого кола обставин, яке підлягало встановленню попередніми судовими інстанціями у кожній з наведених справ.

Відтак, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/11811/18 за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко