ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"09" серпня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1965/19

Господарський суд Київської області у складі судді О.В. Конюх, розглянувши заяву від 17.07.2019 № 39-3/6-19 представника акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» у розмірі 10 975,95 грн заборгованості за неналежне виконання умов договору за Договором купівлі-продажу природного газу від 29.01.2015 № 15-27-ПР, з яких: 10 441,44 грн 3% річних, 534,51 грн пеня

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 представник акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернувся до господарського суду Київської області із заявою від 17.07.2019 № 39-3/6-19 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» у розмірі 10 975,95 грн заборгованості за неналежне виконання умов договору за Договором купівлі-продажу природного газу від 29.01.2015 № 15-27-ПР, з яких: 10 441,44 грн 3% річних, 534,51 грн пеня.

За змістом ст.ст. 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема документ, що підтверджує сплату судового збору.

Приписами ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Згідно частини першої, підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, а із позовних вимог немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, за подання заяви про видачу судового наказу заявником мало бути сплачено судовий збір в розмірі 192,10 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів заяви, в порушення вищезазначених вимог, на підтвердження сплати судового збору позивачем до заяви додано платіжне доручення від 26.07.2019 № 7006952 на сплату судового збору в сумі 176,20 грн, тобто в розмірі, меншому, ніж передбачено законом.

Наведене свідчить про недотримання заявником при зверненні до суду вимог п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заяву подано з порушенням вимог ст. 150 цього Кодексу.

Крім того, суд доводить до відома заявника, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 12, 148, 150, 152, 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» у задоволенні заяви від 17.07.2019 № 39-3/6-19 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» заборгованості у розмірі 10 975,95 грн за неналежне виконання умов договору за Договором купівлі-продажу природного газу від 29.01.2015 № 15-27-ПР, з яких: 10 441,44 грн 3% річних, 534,51 грн пеня.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх