УХВАЛА

16 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2310/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної екологічної інспекції в Одеській області (далі - Інспекція, скаржник),

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.03.2019 року та

постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019

у справі № 916/2310/18

за позовом Інспекції

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос»

про стягнення 628 330,30 грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

Інспекція 04.07.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 (дата складення повного тексту постанови 18.06.2019) у справі № 916/2310/18, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.07.2019: касаційну скаргу залишено без руху; надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а саме: надати суду докази на підтвердження обставин направлення іншому учаснику справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у нього відсутні, листом з описом вкладення; та надати належні докази сплати судового збору, оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у сумі 18 849,91 грн.

Інспекцією 09.08.2019 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про продовження процесуального строку на сплату судового збору на чотири місяці до 10.12.2019 та докази на підтвердження обставин направлення іншому учаснику справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

Таким чином, ухвалу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.07.2019, якою касаційну скаргу залишено без руху в частині надання доказів на підтвердження обставин направлення іншому учаснику справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів виконано, а в частині надання оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору у сумі 18 849,91 грн не усунуто, доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги не надано.

Водночас, Інспекції звернулась з клопотанням про продовження процесуального строку на сплату судового збору.

Клопотання Інспекції про продовження процесуального строку на сплату судового збору на чотири місяці мотивовано тим, що: Інспекція є повністю бюджетною установою і утримується за рахунок бюджетних коштів; станом на 06.08.2019 виділити суму коштів для сплати судового збору за подання вищевказаної касаційної скарги із реєстраційного рахунку скаржника не має об`єктивної можливості, враховуючи розмір судового збору та строки його сплати.

Дослідивши вказане клопотання скаржника, проаналізувавши норми чинного законодавства, Касаційний господарський суд дійшов висновку про його відхилення з огляду на таке.

Вказане клопотання за змістом (суттю), характером спрямованості наслідків у разі його задоволення є клопотанням про відстрочення сплати судового збору.

ГПК України саме на скаржника покладено обов`язок своєчасної сплати судового збору та своєчасне подання відповідних доказів суду.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним. При цьому, скаржник не відноситься до переліку суб`єктів визначених Законом України "Про судовий збір" позаяк являється юридичною особою.

Касаційний господарський суд, зауважує що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Наведені у клопотанні доводи не підтверджені належними і допустимими доказами, зокрема, заявником не додано жодних доказів не можливості виконання вимог закону щодо сплати судового збору найближчим часом.

Також Інспекцією не надано доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з моменту звернення до суду з касаційною скаргою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на сплату судового збору.

Всупереч вимогам ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.07.2019 у цій справі недоліки поданої скаржником касаційної скарги в частині надання доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги не усунуто.

Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з частиною п`ятою статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом десяти днів.

З огляду на те, що Інспекція у строк, встановлений ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.07.2019, недоліки поданої нею касаційної скарги не усунула, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №916/2310/18 підлягає поверненню.

З урахуванням викладеного та керуючись статтею 234, частиною п`ятою статті 292 ГПК України, Касаційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній екологічній інспекції в Одеській області у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку на сплату судового збору.

2. Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на рішення господарського суду Одеської області від 11.03.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі № 916/2310/18 не приймати до розгляду і повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко