ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м. Черкаси справа № 925/659/19

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М, розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, 1Д (поштова адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50)

до відповідачів:

- селянського (фермерського) господарства Титаренко Лідії Олексіївни , Черкаська область, Шполянський район, с. Капустине, вул. Молодіжна, 6

- гр. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про стягнення 38 712,67 грн. заборгованості та санкцій,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Толюпа О.В. - за довіреністю;

від відповідача (ФГ): не з`явився;

від відповідача (гр. ОСОБА_2 ): не з`явився.

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до селянського (фермерського) господарства Титаренко Лідії Олексіївни та до гр. ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 06.02.2018р. в розмірі 38 712,67 грн., у тому числі:

- 27759,88 гри. заборгованості за кредитом;

- 2065,38 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість;

- 6000,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії;

- 2887,41 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

- відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 03.06.2019р. прийнято до розгляду позовну заяву акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" і відкрито провадження у справі. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, Призначено судове засідання для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження на 27.06.2019р.

Ухвалою суду від 27.06.2019р. розгляд справи було відкладено на 24.07.2019р. у зв`язку з неявкою представників відповідачів в судове засідання та неподанням витребуваних документів,

Ухвалою суду від 24.07.2019р. за клопотанням відповідача (гр. ОСОБА_2) розгляд справи відкладено на 31.07.2019р..

В судовому засіданні 31.07.2019р. представник відповідачів вимоги визнав частково та повідомив про перерахування 6000 грн. коштів позивачу в травні 2019 року на погашення кредиту. Доказів перерахування та призначення платежу не надав. Розгляд справи відкладено на 05.08.2019р.

Відповідачі, належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача під розписку в попередньому судовому засіданні повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити. Вказав, що на протязі судового розгляді справи ніякі кошти на погашення кредитної заборгованості на умовах спірного договору від відповідачів не надходили.

Відповідачі своїм правом на подання суду відзиву на позовну заяву не скористались. У разі неподання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Судом з`ясовано та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

06.02.2018р. селянським (фермерським) господарством Титаренко Лідії Олексіївни (Позичальником - Відповідач по справі), через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису було підписано Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ» публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (Банком - Позивач по справі) (а.с. 21-29).

Відповідно до цієї заяви Позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за адресою http://privatbank.ua.

Тобто сторонами було укладено кредитний договір №б/н від 06.02.2018р., який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із Анкети-заяви та Умов (далі в тексті рішення - Кредитний договір).

08.02.2018р., на підставі укладеного договору, за запитом позичальника (Відповідача), позивачем було перераховано на поточний рахунок Відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 300000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язанням Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого Банком ліміту кредитування, про який Банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікації. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі «Приват24» або у сервісі «Папка 24», або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступних їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (адреса http://privatmarket.ua.)

Відповідно до п. 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються у Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі «Приват24» або у сервісі «Папка 24» або іншим шляхом підписується електронним підписом, - є способом укладення кредитного договору в електронному вигляді.

06.02.2018р. між позивачем та гр. ОСОБА_2 (далі - Відповідач-2) було укладено договір поруки №POR254 (далі - Договір поруки, а.с. 33), предметом якого є надання поруки Відповідачем-2 за виконання зобов`язань селянським (фермерським) господарством Титаренко Лідії Олексіївни , які випливають з Кредитного договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Вказаний договір підписаний представниками обох сторін, копія його міститься в матеріалах справи.

Як стверджує у своїй позовній заяві позивач, в порушення умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства, відповідач - 1 кредитні кошти у передбачені Кредитним договором терміни не сплатив, а також не сплатив у повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Станом на 08.05.2019р. заборгованість відповідача-1 за Кредитним договором становить 38712,67 грн. та складається з:

- 27759,88 грн. - заборгованість за кредитом;

- 2065,38 грн. -заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість;

- 6000,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов;

- 2887,41 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань.

Неналежне виконання відповідачами своїх зобов`язань за укладеними договорами стало підставою для звернення позивача до суду для захисту свого порушеного права та примусового солідарного стягнення боргу з відповідачів.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором (банк та ФГ) є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Суд встановив, що між сторонами виникли кредитні правовідносини та правовідносини поруки - як похідні відносини на забезпечення виконання основного кредитного договору.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними у справі доказами правовідносини позивача та Відповідача-1 за своєю правовою природою є відносинами кредитування та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

08.02.2018р. на підставі кредитного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок ВідповідачаІ кредитні кошти у розмірі 300000,00 грн., що підтверджується копіями банківської виписки, що містяться у матеріалах справи, та не спростовано Відповідачами.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки на протязі 6 місяців користування кредитом на вибір клієнта за погодженням банку ( п. 3.2.8.3.1.1. Умов).

Клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту (п. 3.2.8.3.1.3. Умов).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов ВідповідачІ взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом у згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, що зазначені в Заяві та Тарифах, а саме: 2% в місяць від початкового розміру кредиту.

Пункт 3.2.8.9.3. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено у п. 3.2.8.3.1.Умов.

Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців з моменту видачі коштів.

Порядок погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісяця, починаючи з 7-го місяця користування кредитом, рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Заяви).

Борг зі сплати кредиту становить 27759, 88 грн., що підтверджується копією банківської виписки по рахунку та не спростовано Відповідачами.

Розмір боргу зі сплати відсотків за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії нарахований за період з 08.02.2018р. по 08.05.2019р. складає 6000,00 грн.

Нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п. 3.2.8.9.2. Умов)

У свою чергу пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошовою зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме: 4% на місяць від суми заборгованості, тобто 48% річних.

Отже, за умовами договору відсотки на прострочену заборгованість нараховуються в подвійному розмірі.

Позивачем заявлено також до стягнення 2065,38 грн. заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як встановлено судом та підтверджується зібраними по справі доказами, правовідносини позивача та відповідача - 2 виникли на підставі договору поруки.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що Позивач свої зобов`язання за кредитним договором від 06.02.2018р. виконав належним чином, на виконання договору надав першому Відповідачу кредитні кошти у розмірі 300000,00 грн., що підтверджується витягом з банківського реєстру про рух коштів, копія якого наявна в матеріалах справи; перший Відповідач та другий Відповідач (як поручитель за договором), заборгованість по кредиту не погасили, борг за кредитом не сплатили, що підтверджується наявними матеріалами справи, внаслідок чого заборгованість останніх перед позивачем за договором від 06.02.2018р. станом на момент судового розгляду справи становить:

27759,88 грн. - заборгованості за кредитом,

2065,38 грн. - заборгованості за відсотками,

6000,00 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії,

2887,41 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Враховуючи те, що борг Відповідачів перед Позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи; вимога Позивача про стягнення з Відповідачів вказаного розміру заборгованості за кредитом є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

24.04.2019р. Позивач звернувся до боржника та поручителя з вимогою, в якій вимагав в п`ятиденний термін з моменту отримання вимоги сплатити прострочену заборгованість.

Тобто з урахуванням вищенаведеного, строк повернення кредитних коштів та відсотків станом на день звернення Позивача до суду є таким, що настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачами всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту здійснення, на підставі умов кредитного договору, розрахунку з позивачем за наданий кредит, сплати відсотків за користування кредитом та сплати прострочених відсотків.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., 3.2.8.9. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 3.2.8.10.3, Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частина 6 ст. 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції.

Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки сторонами було визначено інший період нарахування штрафних санкцій, то нарахування пені понад строки встановлені ч.6 ст.232 ГК України з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано не суперечить вимогам чинного законодавства.

З урахування вимог п. 3.2.8.10.1. Умов Позивачем також заявлено до стягнення пеню в розмірі 2887,41 грн.

Нарахування пені здійснено позивачем вірно, розрахунок Відповідачами не заперечено та не спростовано.

Частина 1 статті 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Звертаючись в суд з даним позовом, Позивач просив стягнути борг з Відповідачів солідарно.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з Відповідачів 27759,88 грн. заборгованості за кредитом, 2065, 38 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 6000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 2887,41 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох Відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

При цьому судом враховано, що чинним законодавством не передбачено солідарного відшкодування судових витрат на користь іншої сторони, а тому враховуючи, що позов було заявлено до двох відповідачів, то суд покладає витрати зі сплати судового збору на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 185, 191, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Солідарно стягнути з відповідачів:

селянського (фермерського) господарства Титаренко Лідії Олексіївни, Черкаська область, Шполянський район, с. Капустине, вул. Молодіжна, 6, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

та гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача - акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, (поштова адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

27759,88 грн. заборгованості за кредитом, 2065,38 грн. відсотків за користування кредитом, 6000 грн. відсотків щомісячної комісії, 2887,41 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Стягнути з селянського (фермерського) господарства Титаренко Лідії Олексіївни, Черкаська область, Шполянський район, с. Капустине, вул. Молодіжна, 6, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, (поштова адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

960,50 грн. судового збору.

Стягнути з гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий

на користь акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, (поштова адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50), ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

960,50 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення або через господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 14.08.2019р.

Суддя Г.М. Скиба