ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Київ

"09" серпня 2019 р. Справа № 911/2001/19

Суддя Сокуренко Л.В., розглянувши

позовну заяву Фермерського господарства «Озерце»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива»

про стягнення 3 418 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство «Озерце» звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» про стягнення 3 418 000,00 грн.

У позовній заяві Фермерське господарство «Озерце» просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2 298 000,00 грн. за договором про відступлення права вимоги від 29.01.2018 та 1 120 000,00 грн. за договором про відступлення права вимоги від 05.04.2018.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги(основної вимоги).

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

В даному випадку, підставами позову є два окремі договори, зокрема, про відступлення права вимоги до відповідача від 29.01.2018 та про відступлення права вимоги до відповідача від 05.04.2018.

При цьому, сторонами зазначених договорів про відступлення права вимоги є позивач, в якості нового кредитора, та два різних первісних кредитора по кожному договору окремо, а саме Приватне підприємство «Газ Буд Інвест» та адвокат Гаврилюк Сергій Васильойвич.

Одночасно, підствави виникнення зазначених вимог у первісних кредиторів щодо боржника-відповідача також різні.

Відтак, підстави виникнення позовних вимог, які позивач об`єднав у одному позові, є різними - це два окремих договори відступлення права вимоги, і обставини укладення цих договорів між різними сторонами не є спільними і такими, що об`єднує вимоги.

Поряд із цим, заявлені вимоги не є основними та похідними позовними вимогами, оскільки задоволення вимог за кожним із двох договорів не залежить одна від одної.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд зазначає, що поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню 2 окремих спори, які стосуються, окрім прав та обов`язків відповідача ще і прав та обов`язків юридичної особи та адвоката, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

З наведеного вбачається, що у поданій до суду позовній заяві об`єднано дві майнові вимоги, що є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

При цьому, суд зазначає, що навіть у випадку коли позивач правомірно об`єднав вимоги, пов`язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Наразі, суд, з урахуванням встановлених висновків вище, наголошує, що в матеріалах позовної заяви відсутнє клопотання позивача про об`єднання двох майнових вимог із належним обгрунтуванням необхідності та доцільності зазначеного поєднання.

Одночасно, враховуючи все вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

З огляду на викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що поданий позов не відповідає вимогам чинного ГПК України та підлягає поверненню заявнику.

Крім того, в описовій та прохальній частинах позовної заяви позивачем заявлено вимогу щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача.

Відповідно до частини 1 пунктів 1, 2, 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. Згідно вимог частини 1, 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Враховуючи встановлені вище висновки суду щодо повернення Фермерському господарству «Озерце» позовної заяви до Товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «Жоравська Нива» про стягнення 3 418 000,00 грн. для роз`єднання позовних вимог, через не пов`язаність одна до одної, а заявлена вимога, яка за своїм змістом є заявою про забезпечення позову (вх. № 2001/19 від 08.08.2019) охоплює предмет позову та є поданою саме в межах повернутого судом позову, суд дійшов висновку про залишення без розгляду вимоги в частині забезпечення позову.

Водночас, суд звертає увагу Фермерського господарства «Озерце» щодо права на звернення з відповідними заявами (з врахуванням роз`єднання позовних вимог), як до пред`явлення позовів про стягнення заборгованості, так і на будь-якій стадії розгляду справи (одночасно з пред`явленням позову, після відкриття провадження у справі) по кожній з роз`єднаних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 138, 139, п.2 ч.5 ст. 174, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (з доданими до неї документами) Фермерського господарства «Озерце» повернути без розгляду.

2. Звернути увагу заявника, що згідно ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Вимогу щодо забезпечення позову Фермерського господарства «Озерце» залишити без розгляду.

4. Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко