УХВАЛА

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/8694/19
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн"

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн" до Київської обласної державної адміністрації про зміну договору.

Суддя Сташків Р.Б.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, у якому Позивач просить суд змінити договір №61.2014 від 21.07.2014 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №397 "Вишгород - Київ АС Полісся" шляхом продовження строку його дії на 5 (п`ять) років. Вимоги позову мотивовані протиправною бездіяльністю Відповідача щодо розгляду поданих Позивачем документів щодо продовження строку дії договору.

Від Позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій Позивач просить суд заборонити Відповідачу вчиняти дії щодо розгляду та прийняття рішення (розпорядження) про закриття маршруту загального користування № 397 «Вишгород - Київ АС Полісся» та заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на заборону Позивачу, здійснювати пасажирські перевезення на маршруті загального користування № 397 «Вишгород - Київ АС Полісся» з підстав закінчення 21 липня 2019 року терміну дії Договору №61.2014 від 21.07.2014.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову Позивач обґрунтовує тим, що Відповідачем було прийнято розпорядження від 08 липня 2019 року №418, яким внесено зміни до маршрутної мережі, затвердженої розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації від 19 листопада 2018 року №636, і у новій маршрутній мережі відсутній маршруту № 397 «Вишгород - Київ АС Полісся», що на думку Позивача свідчить про можливість прийняття рішення про закриття спірного маршруту без будь-якого повідомлення чи узгодження з Позивачем, як чинним перевізником за діючим договором та правом на здійснення перевезень на відповідному маршруті.

Позивач вважає, що відсутні передумови закриття маршруту. Вивчення пасажиропотоку, наповнюваності автобусів, оголошень в автобусах, на станціях Київською обласною державною адміністрацією не проведено, рішення про закриття маршруту № 397 не приймалось, тому Позивач вважає не відображення у маршрутній мережі 2019 року маршруту №397 протиправним, і на думку Позивача такі рішення Відповідача без відповідного розпорядження не свідчать про закриття маршруту.

Проте, оскільки Відповідач наділений повноваженнями щодо закриття маршруту у спосіб визначений законом, і при цьому, мають місце численні грубі порушення Відповідача по відношенню до Позивача, які мають системний характер, то на думку Позивача існує пряма загроза прийняття рішення про закриття маршруту в супереч вищенаведених вимог транспортного законодавства.

Позивач вважає, що така спроба буде спрямована на "альтернативний" спосіб виключення з конкретного маршруту, конкретного перевізника, якого "усунути" від здійснення пасажирських перевезень на законних підставах не вдається за можливе.

Підсумовуючи Позивач зазначає, що такі протиправні дії Відповідача можуть унеможливити виконання рішення суду, так як продовження дії Договору №61.2014 від 21.07.2014 надає право на здійснення пасажирських перевезень саме в межах та за графіком конкретного маршруту загального користування, і Позивач зазначає, що його заява про забезпечення позову спрямована на попередження вчинення протиправних дій Відповідача в межах одного та конкретного маршруту № 397 «Вишгород - Київ АС Полісся», право на здійснення пасажирських перевезень належить виключно Позивачу, оскільки конкурсу щодо цього маршруту у 2019 році Відповідачем не призначався, що свідчить про відсутність інтересу третіх осіб щодо предмету спору.

Однак до таких обґрунтувань заяви про забезпечення позову суд ставиться критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 ГПК України, забезпечення позову, як це правильно стверджує Позивач, допускається, зокрема, у випадку, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, за ст. 74 ГПК України обов`язок доказування розподілений між сторонами таким чином, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, у даному випадку, саме на Позивача, як на особу, яка посилається, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав Позивача, за захистом яких він звернувся до суду, і покладається обов`язок доведення своїх посилань.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів, що Відповідачем вчиняються будь-які реальні дії, спрямовані на вчинення Позивачу перешкод у виконанні ним умов Договору №61.2014 від 21.07.2014 протягом строку його дії.

Щодо дій Відповідача, які мали місце після закінчення строку дії Договору №61.2014 від 21.07.2014, то суд зауважує, що питання продовження строку дії вказаного Договору є предметом даного спору, і забезпечення вимог позову (забезпечення виконання рішення суду у випадку задоволення позову) не може бути спрямованим на задоволення вимог або підміняти рішення суду по суті вимог, тобто, будь-яким чином задовольняти заявлений позов, тоді як заявлене забезпечення позову як раз на це і направлено.

Крім того, прийняття розпоряджень є питаннями виконання своїх прямих повноважень Відповідачем, як державною адміністрацією, відтак не може бути забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу виконувати свої повноваження та здійснювати обов`язки.

З огляду на наведене вище, підстав вжиття заявлених Позивачем заходів забезпечення позову суд наразі не вбачає, тому у задоволенні заяви судом відмовлено.

У зв`язку з відмовою у задоволенні заяви сплачена Позивачем сума судового збору за її подання відноситься на Позивача та йому не відшкодовується.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків