ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 Справа № 914/847/19

За позовною заявою: Львівського обласного центру зайнятості, м. Львів

до відповідача: Львівської митниці ДФС, м. Львів

про стягнення 30 892, 50 грн

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Чорна І.Б.

за участю представників:

від позивача: Федунь В.І. - представник (довіреність №80 від 22.02.2019),

від відповідача: Герасимів В.Р. - представник (довіреність №7729/10/13-70-10 від 24.04.2019)

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року Львівський обласний центр зайнятості (далі - Львівський ОЦЗ) звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Львівської митниці ДФС про стягнення виплаченого забезпечення - допомоги по безробіттю в сумі 30 892, 50 грн у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.06.2012 ОСОБА_1 , звільненому з посади старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці, відповідно до статті 2 Закону України «Про зайнятість населення» № 803-ХІІ від 01.03.1991 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) надано статус безробітного та з 20.06.2012 розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». За період перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітного - з 20.06.2012-10.06.2013, йому виплачено 30 892, 50 грн допомоги по безробіттю.

Позивач зазначає, що відповідно до отриманих результатів обміну даних між Державним центром зайнятості та Державною податковою інспекцією, акта розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 181 від 17.10.2013 встановлено, що на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці та присуджено до стягнення з Львівської митниці на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.03.2012 по 25.05.2012 в сумі 7 531, 68 грн. На виконання даної постанови наказом Державної митної служби України № 850-к від 01.06.2013 ОСОБА_1 поновлено на роботі з 14.03.2012.

У зв`язку з поновленням ОСОБА_1 на роботі позивач надіслав відповідачу вимогу № 849/03 від 21.10.2013 про повернення виплаченої 30 892, 50 грн допомоги по безробіттю, однак станом на день подання позову кошти у добровільному порядку не повернені.

Посилаючись на частину 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», позивач зазначає, що у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду із роботодавця утримується сума виплаченого матеріального забезпечення та наданих соціальних послуг безробітному.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.05.2019 прийнято справу № 914/847/19 до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.05.2019.

24.05.2019 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 у справі № 125310/12/9104, якою залишено без змін постанову Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі № 2а-3163/12 встановлено, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на займаній посаді з виплатою йому середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 7 531, 68 грн. Крім того, з Львівської митниці вже стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 3 530, 38 грн. Згідно з статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застрахована особа повинна повідомляти про наявність судового рішення про поновлення на роботі, а у випадках умисного невиконання цього обов`язку, який має місце в цій справі, сума виплаченого забезпечення стягується із застрахованої особи. В звязку із викладеним відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю.

29.05.2019 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому він зазначає про безпідставність доводів відповідача, оскільки в силу частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплачену ОСОБА_1 допомогу по безробіттю слід стягувати саме з роботодавця - Львівської митниці ДФС. Стверджує, що право центру зайнятості звертатись з позовом до роботодавців прямо визначено законодавством і виникає з моменту поновлення безробітного на роботі, незалежно від того чи провів роботодавець оплату за вимушений прогул.

Відповідачем 29.05.2019 подано суду клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 у якості співвідповідача. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 умисно не виконав своїх обов`язків щодо повідомлення Львівського ОЦЗ про поновлення його на роботі за рішенням суду, отже матеріальне забезпечення підлягає до стягнення саме з нього.

Позивачем подано заперечення на клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_1 у якості співвідповідача, в яких останній наголошує, що в силу приписів частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» саме з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, тому підстави для залучення ОСОБА_1 у якості співвідповідача відсутні.

В судовому засіданні 29.05.2019 оголошувалась перерва до 26.06.2019.

Ухвалою суду від 26.06.2019 в задоволенні клопотання відповідач про залучення до участі у справі відповідача 2 - ОСОБА_1 відмовлено з підстав, викладених у ній, задоволено клопотання про продовження строку підготовчого засідання на 30 днів, відкладено розгляд справи в підготовчому засіданні на 24.07.2019.

24.07.2019 відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі № 2а-3163/12/1370 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 у справі № 125310/12/9104.

Ухвалою суду від 24.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 07.08.2019.

В судовому засіданні 07.08.2019 представник позивача підтримав доводи, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, просив позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні оглянуто оригінали документів, долучених до позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

На підставі наказу Державної митної служби України від 14.03.2012 № 516-к «Про припинення перебування на державній службі» оголошено наказ про припинення 14.03.2012 перебування на державній службі в митних органах ОСОБА_1 , старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці.

Після звільнення на підставі наказу начальника Львівської митниці від 14.03.2012 №516-к ОСОБА_1 з роботи, останній 20.06.2012 звернувся до Мостиського районного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного.

Наказом Мостиського районного центру зайнятості від 20.06.2012 № НТ120620 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 20.06.2012 та призначено допомогу по безробіттю відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та пункту 2.1 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності», виходячи із страхового стажу понад 10 років - 70% середньої заробітної плати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 к.д, 80% - 90 к.д., 70% - 180 к.д. Виплату допомоги по безробіттю вирішено розпочати з 20.06.2012.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі № 2а-3163/12/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2012 у справі № 125310/12/9104 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.07.2015 у справі № К/800/1457/13 визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 516-к від 14.03.2012 «Про припинення перебування на державній службі». Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці з 14.03.2012. Присуджено до стягнення з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14.03.2012 по 25.05.2012 в сумі 7 531, 68 грн.

На виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі № 2а-3163/12/1370, яка набрала законної сили 05.12.2012 Державною митною службою України видано наказ № 850-к від 01.06.2013 «По особовому складу митних органів» про скасування наказу Державної митної служби України № 516-к від 14.03.2012 «Про припинення перебування на державній службі» та поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці з 14.03.2012.

06.06.2013 Державною митною службою України видано наказ № 665-к «Про оголошення наказу Державної митної служби України» про скасування наказу Державної митної служби України № 516-к від 14.03.2012 «Про припинення перебування на державній службі» та поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці з 14.03.2012.

Розглянувши матеріали перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1 Мостиським районним центром зайнятості видано наказ №113 від 18.10.2013 "Повернення коштів", в якому посеред іншого наказано вжити заходи, передбачені чинним законодавством щодо відшкодування виплат Львівською митницею відповідно до пункту 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» за період з 20.06.2012 по 05.06.2013.

Згідно з наказом Мостиського районного центру зайнятості від 10.06.2013 № НТ130610 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням безробітним письмової заяви про відмову від послуг ДСЗ відповідно до підпункту 10 пункту 1 статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Відповідно до розрахунку суми допомоги по безробіттю, що підлягає поверненню Львівською митницею ДФС згідно наказу Мостиського районного центру зайнятості № 113 від 18.10.2013 за ОСОБА_1 за період з 20.06.2012 по 05.06.2013, така становить 30 892, 50 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №849/03 від 21.10.2013 про повернення виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_1 за період з 20.06.2012 по 05.06.2013 в сумі 30 892, 50 грн.

Однак відповіді відповідача на вимогу позивача не отримано та кошти в добровільному порядку не відшкодовані.

Крім того, відповідно до наказу Державної служби зайнятості (центральний апарат) № 195 від 27.10.2016 «Про реорганізацію базових центрів зайнятості Львівської області» реорганізовано шляхом приєднання до Львівського обласного центру зайнятості базові центри зайнятості, у тому числі - Мостиський районний центр зайнятості.

Згідно з наказом Львівського ОЦЗ № 143 від 30.05.2018 «Про створення Мостиської районної філії Львівського обласного центру зайнятості та затвердження її положення» створено Мостиську районну філію Львівського обласного центру зайнятості та затверджено її Положення. Згідно Положення про Мостиську районну філію Львівського обласного центру зайнятості, затверджену наказом Львівського обласного центру зайнятості № 143 від 30.05.2018, така філія є відокремленим підрозділом центру зайнятості, підпорядковується центру зайнятості, не є юридичною особою, не має окремого балансу, окремого рахунку в установах банків (п. 1.3., 1.4 Положення).

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, враховуючи наступне.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року N 1533-III (далі -Закон N 1533-III) визначено правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, зокрема, визначено порядок виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, припинення, відкладення, скорочення тривалості виплат такого забезпечення, а також порядок відшкодування виплаченого безробітному матеріального забезпечення у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 31 Закону N 1533-III виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з частиною 1 статті 34 Закону N 1533-III Фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Законодавцем передбачено тільки три правові підстави згідно з частиною 4 статті 35 Закону N 1533-III щодо виникнення обов`язку з відшкодування фонду соціального страхування понесених ним витрат на оплату працівнику по безробіттю чи наданих йому соціальних послуг (за судовим рішенням про поновлення працівника на роботі; незаконна виплата безробітному суми забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю).

Отже, обов`язок працедавця відшкодувати фонду соціального страхування суму виплат по безробіттю та наданих соціальних послуг виникає за наслідком прийняття судового рішення про поновлення працівника на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звільнив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим він перебував на обліку з 20.06.2012 як безробітний, з 20.06.2012 йому призначена та виплачувалась позивачем допомога по безробіттю.

Однак, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі № 2а-3163/12/1370, яка набрала законної сили та є чинною, визнано протиправним та скасовано наказ Державної митної служби України № 516-к від 14.03.2012 «Про припинення перебування на державній службі», поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці з 14.03.2012, яку він займав до звільнення.

Отже, факт незаконного звільнення відповідачем ОСОБА_1 з роботи, встановлено постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі № 2а-3163/12/1370, та в силу частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребує повторного доказування.

На виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012, яка набрала законної сили 05.12.2012 у справі № 2а-3163/12/1370 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці з 14.03.2012.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

За приписами частини 3 статті 36 цього Закону сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

ОСОБА_1 подано письмову заяву Мостиському районному центру зайнятості про відмову від послуг ДСЗ, на підставі якої припинено виплату допомоги по безробіттю згідно наказу № НТ130610 від 10.06.2013.

Відповідно до пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198, центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2012 у справі №2-а-3163/12/1370, яка набрала законної сили 05.12.2012 Державна митна служба видала наказ від 01.06.2013 №850-к про скасування наказу Державної митної служби України від 14.03.2012 №516-к "Про припинення перебування на державній службі" та поновлення на посаді старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці з 14.03.2012. Наказ про можливість ОСОБА_1 приступити до виконання обов`язків за посадою старшого інспектора митного поста «Броди» Львівської митниці видано 06.06.2013.

З огляду на викладене, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача, що сума виплаченого забезпечення повинна стягуватись у даному випадку із застрахованої особи за їх безпідставністю.

За період з 20.06.2012 по 05.06.2013 позивач виплатив ОСОБА_1 допомогу по безробіттю на загальну суму 30 892, 50 грн, яка виходячи з приписів частини 1 статті 34 та частини 4 статті 35 Закону N 1533-III, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, перевіривши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позивачем доведено правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Львівської митниці ДФС (місцезнаходження: 79000, місто Львів, вул. Костюшка, будинок 1, ідент. код юридичної особи: 39420875) на користь Львівського обласного центру зайнятості (місцезнаходження: 79039, місто Львів, вул. Бортнянського, будинок 11А, ідент. код юридичної особи: 03491180) 30 892, 50 грн виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) та 1 921 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 15.08.2019.

Суддя Галамай О.З.