ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.08.2019 м.Дніпро Справа № 904/503/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач),

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши апеляційні скарги акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у справі № 904/503/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консіст", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат",м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з виплати дивідендів в розмірі 89 416 407,05 грн.-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Консіст" з позовом до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості з виплати дивідендів в розмірі 89 416 407,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Консіст" зазначив наступне:

-позивач, як власник 14 298 890 штук акцій ПАТ "ПІВДГЗК", має право на отримання дивідендів в розмірі 89 416 407,05 грн. (із розрахунку 6,253381 грн на одну просту акцію), які підлягали виплаті протягом шести місяців з дня прийняття рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "ПІВДГЗК" від 21.06.2018 року, тобто до 21.12.2018 року;

- відповідач не виконав свого грошового зобов`язання з виплати ТОВ "Консіст" належних йому дивідендів в розмірі 89 416 407,05 грн, чим порушив норми Закону України "Про акціонерні товариства" та Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 06.03.2019 року об 11:00 год.

25.02.2019 року відповідач подав зустрічну позовну заяву про визнання договорів, на підставі яких ТОВ "Консіст" набуло право власності на акції ПАТ "ПІВДГЗК", недійсними.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у даній справі було повернуто зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Консіст" про визнання договорів, на підставі яких ТОВ "Консіст" набуло право власності на акції ПАТ "ПІВДГЗК", недійсними.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у справі № 904/503/19 було зупинено провадження у справі до перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у даній справі в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у справі № 904/503/19 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи. Учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2019 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у справі № 904/503/19 залишена без задоволення, оскаржувана ухвала залишена без змін.

29.07.2019 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/503/19 поновлено підготовче провадження, призначено підготовче засідання на 27.08.2019 року на 11.30 год.

07.08.2019 року та 08.08.2019 року до Центрального апеляційного господарського суду надійшли дві, ідентичні за змістом, апеляційні скарги акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у справі № 904/503/19 про зупинення провадження у справі до перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у даній справі в порядку апеляційного провадження.

За змістом кожної скарги апелянт просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу акціонера на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року про зупинення провадження у справі № 904/503/19.

Скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у даній справі.

Апеляційні скарги не оплачені судовим збором, Докази направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів також відсутні.

Відповідно до витягу з протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 07.08.2019 року Центрального апеляційного господарського суду для розгляду судової справи № 904/503/19 призначено колегію суддів у складі головуючого судді: Чередка А.Є. (доповідач), суддів: Паруснікова Ю.Б., Коваль Л.А.

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 1247/19 від 08.08.2019 року у зв`язку з перебуванням у відпустці судді - доповідача Чередка А.Є., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 904/503/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2019 року для розгляду справи № 904/503/19 визначено колегію суддів у складі головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач), суддів Паруснікова Ю.Б., Коваль Л.А.

Колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами справи та апеляційних скарг, дійшла до висновку про необхідність їх повернення скаржнику з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках, розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, слід зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" ст. 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що основними засадами господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом.

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року зупинено провадження у справі до перегляду ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у справі № 904/503/19 в порядку апеляційного провадження.

Тобто, за змістом вказаної ухвали провадження у справі буде поновлено після розгляду по суті апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року, яка і є предметом апеляційного перегляду у даній справі.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у справі № 904/503/19 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи. Учасникам справи встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, відповіді на відзив, заперечень, пояснень, відповіді на пояснення, клопотань, заяв, додаткових доказів.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2019 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2019 року у справі № 904/503/19 залишена без задоволення, оскаржувана ухвала залишена без змін.

29.07.2019 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/503/19 поновлено підготовче провадження, призначено підготовче засідання на 27.08.2019 року на 11.30 год.

Таким чином, апелянт заявив вимоги щодо скасування ухвали, щодо законності якої відбувся апеляційний розгляд.

Отже, подання акціонером Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" Ревою Миколою Миколайовичем апеляційних скарг на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у справі № 904/503/19, розцінюється судом апеляційної інстанції як дії, що скеровані на безпідставне затягування розгляду справи судом першої інстанції, а отже й такими, що підпадають під визначення ст. 43 ГПК України "зловживання процесуальними правами".

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пелевін проти України" від 20 травня 2010 року зазначено, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Суд повторює, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що апеляційні скарги підписані ОСОБА_1 , який не є учасником провадження по справі № 904/503/19, апелянтом не дотримано вимоги ст.ст.258, 259 ГПК України щодо вимог до апеляційної скарги, що додатково свідчить про зловживання заявником своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, адекватним процесуальним наслідком даного зловживання процесуальними правами з боку апелянта апеляційний суд вважає повернення апеляційної скарги заявнику в порядку ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

Частина 4 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України безпосередньо покладає на суд обов`язок вживати заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами, під які у розумінні п. 1 ч. 2 цієї статті, на думку апеляційного господарського суду, у повній мірі підпадають дії ОСОБА_1 з подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у даній справі.

Частиною 1 ст. 131 Господарського процесуального України передбачено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції звертає увагу акціонера Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" ОСОБА_1 на те, що при зловживанні в подальшому процесуальними правами у справі, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 132 Господарського процесуального України.

Керуючись ст. ст. 13, 43, 131, 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати подання ОСОБА_1 апеляційних скарг на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у справі № 904/503/19 зловживанням процесуальними правами.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2019 року у справі № 904/503/19 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.А. Коваль

Суддя: Ю.Б. Парусніков