ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/832/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт", м. Харків
до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків
про та за зустрічним позовом до про стягнення 2743009,77 грн. Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз", м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт", м. Харків стягнення 5653263,96 грн.
за участю представників:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) - Абовян К.С., довіреність б/н від 02.01.2018

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) - Журавель О.В., довіреність №1-305 від 29.12.2018

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

На розгляд Господарського суду Харківської області 30.03.2018 подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" (далі - ТОВ "Трубремонт", позивач за первісним позовом) до Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз" в особі філії "УМГ «Харківтрансгаз", відповідач за первісним позовом) заборгованості за договором про закупівлю робіт № від 30.11.2015 р. у сумі 2 632 396,00 грн., інфляційних втрат у сумі 90492,17 грн., 3 % річних у сумі 20 121,60 грн.

В обґрунтування первісного позову ТОВ «Трубремонт» посилається на часткову оплату виконаних робіт, внаслідок чого у АТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Харківтрансгаз» виникла заборгованість у зазначеній сумі, тому позивачем за первісним позовом на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

На стадії підготовчого провадження АТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Харківтрансгаз» (далі - позивач за зустрічним позовом) звернулося до господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою про стягнення з ТОВ «Трубремонт» (далі - відповідач за зустрічним позовом) пені у сумі 3 560082,23 грн. та штрафу у сумі 1 928 238,02 грн. за порушення господарського зобов`язання за договором № від 30.11.2015 р., яка ухвалою суду першої інстанції 27.04.2018 р. прийнята до спільного розгляду з первісною позовною заявою, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява обґрунтована частковим виконанням робіт ТОВ «Трубремонт» із порушенням строків, визначених умовами договору, тому, посилаючись на п. 7.2. договору про закупівлю робіт № від 30.11.2015 р. АТ «Укртрансгаз» в особі філії «УМГ «Харківтрансгаз» заявлено до стягнення неустойку у вигляді пені у сумі 3 560 082,23 грн. та 7 % штрафу у сумі 1 928 238,02 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.07.2018 первісний позов задоволено, стягнуто з АТ "Укртрансгаз" на користь TOB "Трубремонт" основний борг у сумі 2 632 396 грн., 3% річних у сумі 20 121,60 грн., "втрати від інфляції" в сумі 90 942,17 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 56 100 грн. та 41 145,14 грн. судового збору, у зустрічному позові відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області в частині стягнення з АТ "Укртрансгаз" інфляційних втрат у сумі 27409,29 грн. та 404,39 грн. судового збору скасовано з прийняттям нового рішення, яким у позові в цій частині відмовлено; в іншій частині відповідне рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення; стягнуто з TOB "Трубремонт" на користь АТ "Укртрансгаз" судові витрати за апеляційною скаргою в сумі 616, 70 грн.

Постановою Верховного суду від 12.03.2019 касаційну скаргу касаційну скаргу АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 30.07.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 зі справи № 922/832/18 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для нового розгляду справи №922/832/18 визначено головуючого суддю (суддю - доповідача): Сальнікову Г.І., про що заступником керівника апарату суду складено та підписано відповідний Витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2019 (15:37:33).

Судові процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2019 прийнято справу №922/832/18 до свого провадження у порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 22.04.2019 об 11:30.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 22.04.2019 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 20.05.2019 о 12:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2019 задоволено клопотання позивача за первісним позовом про продовження строку підготовчого провадження (вх. №12173 від 20.05.2019) та продовжено строк підготовчого провадження до 07.06.2019 р.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2019 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 04.06.2019 о 10:45.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 відмовлено в прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" про збільшення позовних вимог (вх. №13591 від 04.06.2019).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2019 об 11:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2019 в судовому засіданні оголошено перерву до 30.07.2019 до 11:40.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) в судове засідання 30.07.2019 з`явився, вимоги первісного позову підтримав повністю, проти задоволення зустрічного позову заперечив повністю.

Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) в судове засідання 30.07.2019 з`явився, підтримав повністю вимоги зустрічного позову, проти задоволення первісного позову заперечив повністю.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 30.07.2019 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, а також враховуючи вказівки, які містяться у постанові Верховного суду від 12.03.2019 по справі № 922/832/18, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, заслухавши пояснення учасників справи, господарським судом встановлено наступне.

Обставини справи.

30.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трубремонт" (підрядник) та Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (замовник) було укладено Договір про закупівлю робіт №151100026 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов`язався виконати Роботи: "Реконструкція газопроводу Шебелинка-Слав`янськ (заміна Ду 700 на Ду 500 км 1,1 - 68,0 довжиною 67,0 км) Краматорського ЛВУМГ, Донецької області. Ділянка УТ 4 (км 39,9 - км 55,1), а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

05.12.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору, якою строк виконання робіт було встановлено з дати укладання Договору по 31.12.2017 року.

Склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором, визначені Договірною ціною (Додаток № 2), що є невід`ємною частиною Договору.

Зміст і строки виконання робіт визначаються календарним планом (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною Договору (п. 1.2. Договору).

Згідно з умовами п. 3.1. Договору, його ціна складає 95850514,39 грн. (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунки за виконані роботи проводяться шляхом перерахування коштів Замовником на розрахунковий рахунок підрядника, що вказаний в Договорі.

Згідно з п. 4.2. Договору, оплата здійснюється поетапно, протягом 180 календарних днів після підписання актів виконаних робіт по кожному етапу (форма КБ-2в, КБ-3) або фактом поставки обладнання та матеріалів, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Підрядника.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що підрядник зобов`язаний надати Замовнику податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - ПКУ), з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та строки, встановлені ПКУ.

Підрядник разом з видатковою накладною, актом приймання-передачі чи іншим документом, що є підставою для оплати, додатково зобов`язаний надати копію квитанції (в паперовій формі), яка підтверджує реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, здійснену в порядку та в строки, встановлені ПКУ.

Своєчасне ненадання підрядником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого ПКУ, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН в терміни, передбачені ПКУ, ненадання копії квитанції, зазначеної в абз. 2 цього пункту, є відкладальною обставиною для настання обов`язку замовника щодо здійснення оплати робіт за цим Договором до моменту одержання замовником такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації підрядником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Із обставин справи вбачається, що у червні 2017 року підрядником на підставі умов Договору виконано певні роботи, про що свідчать акти приймання виконаних робіт №1, № 2 від 30.06.2017 (т.с. І а.с. 26-35).

Загальна вартість будівельних робіт, виконаних підрядником за цими актами, складає 4113148,65 грн.

АТ "Укртрансгаз" перерахувало підряднику кошти у загальній сумі 1480752,65 грн. згідно з Договором, про що свідчать платіжні доручення (т.с. І а.с. 128-129), що є лише частковим виконанням зобов`язання з оплати підрядних робіт.

Залишок боргу АТ "Укртрансгаз" перед TOB "Трубремонт" склав 2632396 грн.; доказів погашення відповідної заборгованості суду не надано.

На підставі викладеного підрядник вважає, що у замовника виникла заборгованість у розмірі 2632396 грн. (4113148,65 грн. - 1480752,65 грн.).

Такі обставини, на думку позивача за первісним позовом, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням вказівок, які викладено у постанові Верховного суду від 12.03.2019 по справі № 922/832/18, суд виходить з наступного.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами по цій справі виник з Договору про закупівлю робіт №151100026 від 30.11.2015, який за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з приписами ч.1, 3 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх; до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 843 ЦК України встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Водночас, частиною першою статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному разі, умовами вищеозначеного Договором сторонами було погоджено та встановлено, зокрема, що:

Неподання підрядником у встановлений строк податкової накладної/розрахунку коригування або її оформлення з порушенням встановленого порядку заповнення, непідтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН в установлені строки, ненадання копій квитанцій, зазначеної в абзаці другому пункту 4.3 Договору, є відкладальною обставиною для настання обов`язку замовника щодо здійснення оплати робіт за цим договором (пункт 4.3 Договору);

За порушення строків виконання робіт або виконання робіт у менших обсягах, ніж передбачено цим договором, відмову від виконання робіт в обсягах та за ціною, вказаних у цьому договорі, підрядник виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (пункт 7.2 Договору).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

При цьому, відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правомірність будь-якого правочину презюмується: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, відповідна умова Договору, зазначена в пункті 4.3 цього правочину і названа його сторонами "відкладальною", незалежно від такої назви, є обов`язковою для сторін і правомірною в розумінні статті 204 ЦК України, оскільки у справі відсутні будь-які докази про припинення дії згаданого пункту Договору або визнання його недійсним у встановленому законом порядку.

З урахуванням вищенаведеного, умова договору щодо відкладальної обставини була дійсною та обов`язково мала враховуватися сторонами при виконанні своїх зобов`язань за Договором, оскільки початок перебігу строку визначеного п. 4.2. Договору пов`язується з реєстрацією відповідної податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Натомість у даному разі, підрядник відомості щодо податкової накладної № 39 вніс до Єдиного реєстру податкових накладних лише 01.11.2017, реєстрацію якою здійснено 09.11.2017, з урахуванням чого, посилання позивача за первісним позовом на виникнення у відповідача обов`язку щодо сплати заборгованості станом на 28.12.2017 є необґрунтованими.

Враховуючи наведені обставини справи, а також беручи до уваги зазначені положення законодавства, правових підстав для задоволення первісного позову немає.

При цьому, посилання TOB "Трубремонт" у додаткових поясненнях (вх. №12172 від 20.05.19) (т.с. І а.с. 58-63) на відсутність предмета спору зі справи, що є підставою для закриття провадження у справі за первісним позовом, не є прийнятним для суду з огляду, на те, що перерахування відповідної суми коштів відбулося вже після ухвалення оскаржуваних судових рішень, які касаційною інстанцією направлено на навий розгляд із врахуванням вказівок, що містяться у постанові Верховного суду від 12.03.2019, тому зміна обставин, яка відбулася після їх ухвалення, не впливає на надання відповідної юридичної оцінки обставинам даної справи при новому розгляді, здійснювану господарським судом.

Надаючи правову кваліфікацію зустрічним позовним вимогам, суд керується наступним.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ "Трубремонт" (підрядником) строків виконання окремих етапів робіт за Договором.

Так, позивач за зустрічним позовом зазначає, що всупереч умовам Договору, підрядником з порушенням встановленого строку було виконано роботи на загальну суму 73327550,39 грн. (з яких у строк виконано на суму 63654533,51 грн., з простроченням на суму 9673016,88 грн.).

При цьому, позивачем за зустрічним позовом наголошено, що у зв`язку з необхідністю закінчення робіт по об`єкту "Реконструкція газопроводу Шебелинка-Слав`янськ (заміна Ду 700 на Ду 500 км 1,1 - 68,0 довжиною 67,0 км) Краматорського ЛВУМГ, Донецької області. Ділянка УТ 4 (км 39,9 - км 55,1) є термінова необхідність укласти Договір з іншою підрядною організацією, для чого необхідна виконавча документація на вже виконані будівельні роботи.

Водночас, вимогами статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що право на початок та виконання будівельних робіт виникає лише після отримання замовником Дозволу на виконання будівельних робіт, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцію України і внесеного до відповідного державного реєстру.

У даному разі, із обставин справи вбачається, що Дозвіл на виконання будівельних робіт було отримано Замовником робіт лише 07.07.2016 та передано генпідряднику лише у вересні 2016 року. (т.с. ІІ а.с. 156-157), з урахуванням чого, сторонами була укладена Додаткова угода №2 до Договору № від 30.11.2015, якою сторони погодили продовжити строк виконання робіт до 31.12.2017 (т.с. І а.с. 25).

Згідно з Постанови КМУ №668 від 01.08.2005 "Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", проектна документація розробляється та затверджується відповідно до регіональних і місцевих правил забудови, державних будівельних норм та інших нормативних документів. Забезпечення робіт (будівництва об`єкта) проектною документацією, її погодження з уповноваженими державними органами та органами місцевого самоврядування, а також проведення в установленому порядку експертизи цієї документації здійснюється замовником. Сторона, що забезпечує роботи (будівництво об`єкта) проектною документацією, зобов`язана протягом установленого договором підряду строку передати іншій стороні чотири примірники проектної документації, якщо інше не передбачено договором підряду. При цьому, відповідно до п.49 вищевказаної постанови "передача некомплектної проектної документації, а також проектної документації, що не відповідає регіональним і місцевим правилам забудови, державним будівельним нормам та іншим нормативним документам, не дозволяється".

Під час розгляду справи ТОВ "Требремонт" наголошено, що робочий проект, за яким він мав виконував роботи, був виготовлений в 2006 році (із внесеними деякими змінами до проекту в 2012 році), що призводило та призводить до постійних затримок у виконанні будівельно-монтажних робіт та постачанні дільниці матеріалами, оскільки внесення змін та погодження нових матеріалів та технічних рішень з ПАТ "Укргазпроект", що виготовило проект та здійснює авторський нагляд, потребує додаткового часу на прийняття рішення.

Вищевказані обставини підтверджуються наявним у матеріалах справи листуванням між ТОВ "Трубремонт" та ПАТ "Укргазпроект", зокрема, листом №179А від 29.07.2017р (т.с. ІІ а.с. 31).

Вказані обставини АТ "Укртрансгаз" належними та допустимими доказами не спростовано.

Також, позивачем за зустрічним позовом зазначено про те, що 26.11.2015 підрядник прийняв від замовника проектну документацію, що підтверджує підпис на супровідному листі за вих. № 07-380 від 26.11.2015 та приступив до виконання своїх зобов`язань за Договором. Зауважень та заперечень від підрядника на цей час щодо невідповідності або некомплектності проектної документації на адресу замовника не надходило.

Натомість, із вищеозначеного листа за вих. №07-380 від 26.11.2015 року вбачається, що відповідну документацію замовником було передано підряднику лише в одному екземплярі (т.с. ІІ а.с. 148), у порушення приписів Постанови КМУ №668 від 01.08.2005.

Також, твердження позивача за зустрічним позовом про відсутність до цього часу заперечень відповідача щодо недоліків проектної документації спростовується наявними у матеріалах справи листами відповідача за зустрічним позовом №13/03/17, № 76 від 15.03.2017, № 362 від 28.10.2016, №25/10/16, №179А від 29.07.2017, №23/07/17, 2101ВИХ-17-672 (т.с. ІІ а.с. 27-32).

Більш того, із обставин справи вбачається, що умовами пункту 4 Календарного плану, який є додатком до Договору №6 від 30.11.2015 та який фактично встановлює етапи та строки виконання робіт за цим договором, охоплює період з листопада 2016 року по серпень 2017 року та включає в себе проведення технічної рекультивації порушених земель на ділянці км 39,9 - км 51,1 (т.с. І а.с.71)

Вимогами статті 52 Закону України "Про охорону земель", рекультивації підлягають землі, які зазнали змін у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та в гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт. При проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, відокремлена ґрунтова маса підлягає зняттю, складуванню, збереженню та перенесенню на порушені або малопродуктивні земельні ділянки відповідно до робочих проектів землеустрою. При знятті ґрунтового покриву здійснюється пошарове зняття і роздільне складування верхнього, найбільш родючого шару ґрунту, та інших прошарків ґрунту відповідно до структури ґрунтового профілю, а також материнської породи. Об`єм ґрунтової маси, що підлягає зняттю і роздільному складуванню, визначається в робочих проектах землеустрою.

Рекультивація земельних ділянок здійснюється шляхом пошарового нанесення на малопродуктивні земельні ділянки або ділянки без ґрунтового покриву знятої ґрунтової маси, а в разі потреби - і материнської породи в порядку, який забезпечує найбільшу продуктивність рекультивованих земель.

Із поданих відповідачем за зустрічним позовом до матеріалів справи доказів убачається, що виконання робіт, передбачених Календарним планом, починаючи з п.4 вказаного плану, протягом 2016 та 2017 років було неможливим у зв`язку з перешкоджаннями та зупинками будівельно-монтажних робіт на відповідних земельних ділянках з боку їх землекористувачів - фермерських господарств, зокрема, ТОВ АФ "Подолівська", ФГ "Мазуров Олександр Анатолійович", СТОВ "Гаврилюк". Вказані дії були пов`язані з тим, що на момент проведення планових робіт між цими підприємствами та Замовником будівництва об`єкта (позивачем за зустрічним позовом) відсутні договори про відшкодування збитків, як це передбачено ЗУ "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", "Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 284.

Зазначене вище знаходить своє документальне відображення у наявних у матеріалах справи: акті недопуску від СТОВ "Гаврилюк" від 20.04.2017; акті недопуску на земельну ділянку від ОСОБА_1 від 03.10.2016 та від 04.11.2016; акті приймання-передачі земельної ділянки в тимчасове користування між ФУМГ "Харківтрансгаз" та ФГ "Мазуров Олександр Анатолійович " від 03.11.2017, акті недопуску на земельну ділянку від ОСОБА_3 від 10.07.2017 (т.с. ІV а.с. 74-77).

Окрім того, в обґрунтування зустрічних позовних вимог, позивачем за зустрічним біло зазначено, що відповідно до положень ч.2 ст. 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається. Також, позивачем за зустрічним позовом було зазначено, що останнім було належним чином повідомлено власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон, а також відповідні органи виконавчої влади та місцевого самоврядування про початок робіт.

Натомість вищевказані доводи позивача за зустрічним позовом на знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, про що суд зазначає наступне.

Приписами зазначеної позивачем за зустрічним позовом статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зазначено виключно про документи дозвільного характеру, тобто про документи, які отримуються у відповідних державних органах, відповідальних за державну політику у сфері містобудівної діяльності.

Отже, застосування вказаної норми статті не підлягає до застосування до правовідносин між замовником будівництва та власниками або користувачами земельних ділянок, розташованих у зоні будівництва.

Більш того, із обставин справи вбачається, що позивачем за зустрічним позовом були укладені: Договір про доступ на земельну ділянку для виконання реконструкції газопроводу та відшкодування збитків землекористувачу земельної ділянки від 20 березня 2017 року, укладений між ПАТ "Укртрансгаз" та ТОВ "Агрофірма "Подільське"; Договір про доступ на земельну ділянку для виконання реконструкції газопроводу та відшкодування збитків землекористувачу земельної ділянки від 19 грудня 2017 року, укладений між ПАТ "Укртрансгаз" та ТОВ "Агрофірма "Подільське"; Договір про доступ на земельну ділянку для виконання реконструкції газопроводу та відшкодування збитків землекористувачу земельної ділянки від 19 вересня 2017 року, укладений між ПАТ "Укртрансгаз" та СТОВ "Гаврилюк" та Договір про доступ на земельну ділянку для виконання реконструкції газопроводу та відшкодування збитків землекористувачу земельної ділянки від 03 листопада 2017 року, укладений між ПАТ "Укртрансгаз" та ФГ "Мазуров Олександр Анатолійович" (т.с. ІІ а.с. 167-174).

Згідно з вимогами ст.і 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Вимогами ст. 3 Цивільного кодексу України визначає, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

Стаття 41 Конституції України встановлює, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з приписами частин до 1,7 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом

У відповідності до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У даному разі, розпочинаючи за допомогою підрядника роботи на земельних ділянках, належних третім особам, позивач за зустрічним позовом фактично здійснює передбачені актами цивільного законодавства дії, які породжують відповідні цивільні права та обов`язки між ним та власниками або користувачами відповідних земельних ділянок.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків є правочином.

При цьому, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі (ст.208 ЦК України).

З урахуванням вищенаведеного, для початку будівельних робіт на відповідних земельних ділянках, Замовник повинен належним чином (письмово) оформити погодження та правовідносини з власниками або користувачами відповідних земельних ділянок. Такі висновки, зокрема, кореспондуються і з положеннями статті 16 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон магістральних трубопроводів" ("Права підприємств магістральних трубопроводів в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів у разі аварії або загрози її виникнення (аварійної ситуації)"), відповідно до приписів якого, у разі аварії або загрози її виникнення (аварійної ситуації) для негайної її локалізації, ліквідації можливих наслідків чи відвернення загрози підприємства магістральних трубопроводів без попереднього погодження з власниками або користувачами земельних ділянок, без оформлення речових прав на земельні ділянки та без отримання відповідних дозволів і погоджень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, визначених законодавством, мають право: безперешкодно проїжджати до місця аварії (аварійної ситуації) для виконання ремонтних і аварійно-відновлювальних робіт; здійснювати облаштування ґрунтових комор та інших тимчасових споруд з подальшою рекультивацією землі; здійснювати рубку дерев у разі аварій (аварійних ситуацій) на магістральних трубопроводах, що проходять через лісові ділянки, з подальшим оформленням у встановленому порядку спеціальних дозволів на рубку та очищення місць від їх залишків; проводити земляні та інші роботи для негайної локалізації аварій (аварійних ситуацій), ліквідації наслідків або відвернення їх загрози.

Підсумовуючи зазначені норми, суд приходить до висновку, що попереднє погодження з власниками або користувачами земельних ділянок, тощо, законодавством не вимагається тільки у разі аварії або загрози її виникнення (аварійної ситуації) для негайної її локалізації. У всіх інших випадках відповідні попередні погодження є необхідними.

Крім того, згідно з ст. 17 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон магістральних трубопроводів", підприємства магістральних трубопроводів зобов`язані повідомляти власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон магістральних трубопроводів, про встановлені цим Законом обмеження щодо використання таких земельних ділянок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень "Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів, про встановлені обмеження у використанні таких земельних ділянок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2013 № 268 підприємство магістральних трубопроводів один раз на рік не пізніше 30 квітня за власні кошти оприлюднює в друкованих засобах масової інформації місцевої або регіональної сфери розповсюдження та на власному веб-сайті оголошення про проходження магістрального трубопроводу територією земельних ділянок конкретних власників та користувачів.

У даному разі, із наявних копій районної інформаційної газети "Вісті Барвінківщини", що були надані позивачем за зустрічним позовом вбачається, що замовник зробив відповідне повідомлення щодо проходження магістрального трубопроводу лише 24.11.2017, при цьому будівельні роботи за Договором мали закінчитися 31.12.2017. При цьому, зміст зазначеного оголошення в газеті, констатує факт про вже прокладений газопровід, а не попереджає про початок будівельних робіт. Будь-якої іншої інформації щодо належного повідомлення землекористувачів про початок проведення робіт позивачем за зустрічним позовом не надано.

При цьому, належних та допустимих доказів щодо повідомлення відповідних органів виконавчої влади та місцевого самоврядування про початок робіт також не надано, оскільки наявні в матеріалах справи листи на адресу цих органів не містять доказів їх направлення або отримання.

Згідно з ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

У даному разі, з огляду на дати укладення договорів про доступ на земельну ділянку для виконання реконструкції газопроводу та відшкодування збитків землекористувачам, позивач за зустрічним позовом з запізненням більше ніж на рік погодив доступ до земельних ділянок відповідних землекористувачів, що спричинило неможливість для відповідача за зустрічним позовом розпочати виконання пункту 4 та наступних пунктів Календарного плану. Для своєчасного початку підрядником робіт, передбачених п.4 календарного плану, погодження із землекористувачами повинні були бути отримані перед початком проведення технічної рекультивації (відповідний пункт Календарного плану №4), а саме не пізніше жовтня 2016 року.

З урахуванням наведеного, посилання позивача за зустрічним позовом на неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом своїх зобов`язань та вимога про стягнення пені та штрафу за прострочення виконання робіт є необґрунтованими, оскільки фактично затримка у виконанні будівельних робіт стала наслідком систематичного невиконання замовником своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством України та Договором.

Зазначені вище обставини справи та норми чинного закону можуть свідчити про неналежне виконання замовником своїх обов`язків передбачених Договором, параграфами 1,3 глави 61 Цивільного кодексу України та приписами спеціального законодавства, зокрема ЗУ "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", "Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284, ЗУ "Про охорону земель", тощо.

Щодо наявних у матеріалах справи локальних кошторисів, які були надані позивачем за зустрічним позовом, суд зазначає таке.

Згідно з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. "Правила визначення вартості будівництва", локальний кошторис - це первинний кошторисний документ, який визначає кошторисну вартість окремих видів будівельних робіт та витрат по будинках, будівлях, спорудах будь-якого призначення, лінійних об`єктах інженерно- транспортної інфраструктури і складається на підставі обсягів робіт, що визначені при розробленні проектної документації.

Відповідно до п.5.4. вищезгаданого ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, локальні кошториси складаються в поточному рівні цін на трудові і матеріально-технічні ресурси за формами, наведеними в додатках А,Б,В.

У відповідності до обов`язкового додатку А - "Форма локального кошторису на будівельні роботи", локальний кошторис у строках "Склав" та "Перевірив" має містити зазначення посади, прізвище, ініціали та підпис відповідних осіб.

У даному разі, у наданих позивачем за зустрічним позовом локальних кошторисах відсутні посилання на посаду та прізвища осіб, що, відповідно, склали та перевірили ці кошториси (т.с. ІІІ а.с. 56-256, т.с. ІV а.с. 1-28). Тоді, як відсутність обов`язкових, передбачених спеціальними нормами реквізитів, виключає визнання цих документів локальними кошторисами, а відтак і належним та допустимим доказом у цій справі.

Також, надані позивачем за зустрічним позовом об`єктний та локальний кошториси складені в поточний цінах станом на 22.10.2015 мають примітку "На Тендер", а надана кошторисна документація не містить посилань на Договір про закупівлю робіт № від 30.11.2015.

З урахуванням вищеозначеного, надані позивачем за зустрічним позовом кошториси є лише додатком до тендерної документації, що за своєю природою є проектами кошторисів, що, в свою чергу, не може свідчити про наявність формування відповідної вартості робіт.

Враховуючи вищенаведені обставини, господарський суд дійшов до висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог про стягнення з ТОВ "Трубремонт" на користь АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" пені у сумі 4076656,48 грн. та штрафу у сумі 1576607,48 грн. за порушення господарського зобов`язання за Договором, тому відмовляє в їх задоволенні.

Щодо вимог про зобов`язання TOB "Трубремонт" повернути АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" виконавчу документацію на виконані роботи "Реконструкція газопроводу Шебелинка-Славянськ (заміна Ду 700 на Ду 500 км 1,1 - 68,0 довжиною 67,0 км) Краматорського ЛВУМГ Донецької області, Ділянка УТ 4 (км 39,9-км 55,1)", суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що не передбачено положеннями статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Суд, також враховує приписи статті 55 Конституції України, якою встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Отже, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Саме по собі формулювання позовної вимоги, без з`ясування судом зазначених обставин, не є підставою для припинення провадження у справі або для беззаперечної відмови у задоволенні позову.

З урахуванням наведених законодавчих норм, завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Тобто у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені у правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині таку міру правового захисту на національному рівні, що дозволило б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ наголосив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Отже, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з урахуванням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У даному разі, позивач в уточненій зустрічній позовній заяві просить зобов`язати TOB "Трубремонт" повернути Акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" виконавчу документацію на виконані роботи "Реконструкція газопроводу Шебелинка-Славянськ (заміна Ду 700 на Ду 500 км 1,1 - 68,0 довжиною 67,0 км) Краматорського ЛВУМГ Донецької області, Ділянка УТ 4 (км 39,9-км 55,1)" у зв`язку з закінченням будівельних робіт, проте жодних доказів в підтвердження зазначених обставин позивачем за зустрічним позовом не надано.

З цього приводу суд зазначає, що за змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 12 зазначеного Кодексу передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Загальні правила щодо виконання цивільних обов`язків, межі виконання та підстави звільнення від таких обов`язків унормовані статтею 14 Цивільного кодексу України.

Під цивільним обов`язком розуміється вимога від суб`єкта цивільного права певних дій (або невиконання дій), забезпечена можливістю правового спонукання до належної поведінки. Зміст цивільного обов`язку становлять такі вимоги: поведінка зобов`язаної особи визначена вимогами норми права; поведінка зобов`язаної особи визначена вимогами уповноважених осіб; поведінка зобов`язаної особи у випадку невиконання цивільного обов`язку забезпечується вимогою (рішенням) суду виконати цей обов`язок.

За змістом частин 1, 2 статті 14 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Крім того, у зустрічній позовній заяві позивач за зустрічним позовом не зазначає та не подає суду доказів стосовно того, яке його право порушив чи оспорює саме відповідач за зустрічним позовом, а отже не доведено, що існує між сторонами спір з цього приводу.

При цьому, суд наголошує, що обраний позивачем спосіб захисту не направлений та не в змозі захистити порушені права та інтереси позивача.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зазначені положення законодавства, правових підстав для задоволення позову про зобов`язання TOB "Трубремонт" повернути АТ "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" виконавчу документацію на виконані роботи "Реконструкція газопроводу Шебелинка-Славянськ (заміна Ду 700 на Ду 500 км 1,1 - 68,0 довжиною 67,0 км) Краматорського ЛВУМГ Донецької області, Ділянка УТ 4 (км 39,9-км 55,1)" немає.

Розподіл судових витрат у справі № 922/832/18.

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення первісного позову, судові витрати понесені позивачем за первісним позовом відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи висновки господарського суду про відмову у задоволені зустрічного позову, судові витрати понесені позивачем за зустрічним позовом, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "08" серпня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова