УХВАЛА

12 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2367/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019

(головуючий суддя Дармін М.О., судді Іванов О.Г., Антонік С.Г.)

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2019

про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ"

2. Національного банку України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача- 1 Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання іпотекодержателем за іпотечним договором від 10.06.2014 №39

у справі №904/2367/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 15.05.2019 про повернення позовної заяви у справі №904/2367/18.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду за № 29.3-02/1801 від 09.08.2019 у зв`язку з відпусткою судді Вронської Г.О., відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/2367/18.

Для розгляду справи №904/2367/18 автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: Ткач І.В. - головуючий, судді: Кролевець О.А., Стратієнко Л.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2019.

Верховний Суд, розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА" касаційну скаргу, вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Предметом касаційного оскарження є ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2019, яка залишена без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019, якою було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА" позовну заяву з доданими до неї документами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з того, що на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмету спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Згідно з обставинами, встановленими судами попередніх інстанцій, вимогою за первісним позовом є звернення стягнення, в рахунок часткового погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за кредитним договором №19 від 03.03.2009 (з усіма змінами та доповненнями до нього) перед Національним Банком України в сумі 2 674 478 038,00 грн, на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний аеропорт "Дніпропетровськ" - предмет іпотеки за іпотечним договором №39 від 10.06.2014, що належить відповідачу на праві власності на користь Національного Банку України. Натомість заявник у своєму позові заявив вимогу про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА" іпотекодержателем за іпотечним договором від 10.06.2014 №39. Тобто позовна заява заявника як третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору безпосередньо не спрямована на предмет майнового спору між позивачем і відповідачем - звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 у справі N916/3245/17 передбачене статтею 49 ГПК України право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або декількох сторін не є абсолютним. Таке право можна реалізувати лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства (п. 5.25). На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі (п. 5.18). Позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме на предмет спору у справі. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Відтак вимога третьої особи, спрямована на будь-що поза предметом спору між позивачем та відповідачем, не може бути визнана вимогою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові (п. 5.26).

Зазначена позиція Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 спростовує довід скаржника щодо існування правової невизначеності та виключної правової проблеми у цій справі.

З огляду на викладене Суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано повернув позовну заяву заявника, оскільки вона не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в розумінні частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Для Верховного Суду правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права у розгляді справи №904/2367/18 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА" на підставі частини 2 статті 293 ГПК України.

За таких обставин, керуючись статтями 2, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВАТЕРА" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.06.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області 15.05.2019 у справі №904/2367/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді О. Кролевець

Л. Стратієнко