ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1567/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бачур А.В.,

розглянувши справу №916/1567/19 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (вул. Грушевського, буд. №1Д, м. Київ, 01001) до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМІР" (вул. Стовпова, буд. №26а, м. Одеса, 65098); 2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про солідарне стягнення 71 170,48 грн, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2019р. прийнято позовну заяву (вх.№1608/19) до розгляду та відкрити провадження у справі №916/1567/19, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без виклику сторін.

Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМІР" та ОСОБА_1 71 170,48грн., де 56 666,64грн. - заборгованість за кредитом, 2 153,33 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 10 200,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 2 150,51 грн. - пеня.

Обґрунтовуючи позов, АТ КБ ,,ПРИВАТБАНК" посилається на приписи ст.ст.173, 174, 231, 232 ГК України, ст.ст.15, 16, 543, 554, 610, 634, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. по справі № 415/2542/15-ц, умови названого вище договору, анкету-заяву ТОВ "ЕКОМІР" про приєднання до ,,Умов та правил надання банківських послуг", витяг з ,,Умов та правил надання банківських послуг", банківські виписки по рахункам відповідача, договір поруки від 20.04.2018р. №РОR424 тощо.

Копії ухвали про відкриття провадження по справі були направлені на юридичні адреси сторін.

Позивач, повідомлений належним чином за юридичною адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. №1Д.

Відповідач - 1, повідомлений належним чином за юридичною адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - 2, повідомлений належним чином за юридичною адресою: АДРЕСА_1 . (саме дана адреса зазначена позивачем у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але зазначені поштові відправлення повернуті до суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, встановлені наступні нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Згідно з п.4 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 7 ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідачі - 1, 2 не повідомляли суд про зміну місцезнаходження, копія ухвал суду надсилалась судом за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві (яка співпадає із відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань).

З огляду на викладене, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку та її повернення до Господарського суду із відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання", "інші причини" суд дійшов висновку, що відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України ухвали суду, вважаються врученими відповідачам - в день проставлення у поштовому відділенні штампу із відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання", "інші причини".

За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

В ході розгляду даної справи Господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст.248 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши відповідність доводів позивача фактичним обставинам справи та нормам законодавства, що регулює спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

20.04.2018р. ТОВ "ЕКОМІР" через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заявку про приєднання до ,,Умов та правил надання банківських послуг "КУБ" (далі - Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "ПРИВАТБАНК" http://privatbank/ua. Таким чином, 20.04.2018р. між відповідачем - 1 та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено кредитний договір №б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Анкети-заяви та Умов.

Вид кредиту: строковий (п.1.1 анкети-заяви).

Строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (п.1.3 анкети-заяви).

Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п.1.5 анкети-заяви).

Укладення кредитного договору здійснюється в порядку, визначеному розділом 3.2.8 Умов (абз. 2 п.1.6 анкети-заяви).

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту ,,Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого Банком ліміту кредитування, про який Банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікації. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги ,,КУБ" (далі - Заява). Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам Національного банку України (далі - НБУ), які регулюють кредитні відносини (п.3.2.8.1 Умов).

Надання кредитів у рамках послуги здійснюється на умовах: повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві (п.3.2.8.3.1 Умов). Для позичальників, що працюють у сегменті aгpo-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу на протязі 6 місяців користування кредитом на вибір Клієнта за погодженням Банку (п.3.2.8.3.1.1 Умов). Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у Банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту… (п.3.2.8.3.1.3 Умов).

Банк зобов`язується: надати Клієнту кредит за умови погодження можливості надання кредиту у відповідності до внутрішньобанківських методик оцінки фінансового стану та методик оцінки ризиків з подальшим перерахуванням коштів відповідно до Заяви на поточний рахунок Клієнта або шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуг (п.3.2.8.4.1 Умов).

Клієнт зобов`язується:… повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п.3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (п.3.2.8.5.3 Умов).

Договір є чинним з моменту підписання Клієнтом Заяви про приєднання та перерахування Банком кредитних коштів на рахунок Клієнта. Строк дії Договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за Договором (п.3.2.8.11 Умов).

Також 20.04.2018 р. між ОСОБА_1 (Поручитель) та АТ КБ ,,ПРИВАТБАНК" (Кредитор) укладено договір поруки №РОR424 від 20.04.2018р., предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ТОВ "ЕКОМІР" (Боржник) зобов`язань за угодами - приєднання до: розділу 3.2.8 ,,Кредит КУБ" Умов (,,Угода 1"), по сплаті: …кредиту в розмірі, що вказаний в ,,Угоді 1"... (п.1.1.1 Договору поруки).

Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за ,,Угодою 1" в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності (п.1.2 Договору поруки).

У випадку невиконання Боржником зобов`язань за ,,Угодою 1", Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п.1.5 Договору поруки).

У випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за ,,Угодою 1", незалежно від факту направлення чи ненаправлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги (п.2.1.2 Договору поруки).

Поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання Боржника, зазначені в направленій Кредитором вимозі, згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього Договору (п.2.4.1 Договору поруки).

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за ,,Угодою 1" цей договір припиняє свою дію (п.4.1 Договору поруки).

15.05.2018р. Банком перераховано на поточний рахунок ТОВ "ЕКОМІР" кредитні кошти в розмірі 170000,00 грн, що підтверджується банківською випискою.

Позивач зазначає, що станом на 24.04.2019р. заборгованість Відповідача - 1 за договором становить 71 170,48грн. та складається з:

56 666,64 грн. - заборгованість за кредитом;

2 153,33грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов;

10 200,00грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та .3.2.8.9. Умов;

2 150,51грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1. Умов.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами існують господарські зобов`язання, які виникли в зв`язку з укладанням кредитної угоди, а також Договору поруки.

Наявні у справі докази свідчать про надання ТОВ "ЕКОМІР" кредитних коштів у сумі 170 000,00грн., які банку не повернуті, враховуючи що, та наявність поручителя в особі ОСОБА_1 , господарський суд позовні вимоги про солідарне стягнення 56 666,64грн. заборгованості за кредитним договором задовольняє.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п.3.2.8.1, 3.2.8.3 цього договору Клієнт сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п.3.2.8.3.2 (п.3.2.8.9.1 Умов).

Нарахування прострочених процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується (п.3.2.8.9.2 Умов).

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання Клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п.3.2.8.9.7 Умов).

За змістом ч.1 ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно приписів ч.1 ст.549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

У разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.8.3.2, 3.2.8.3.1, 3.2.8.9, 3.2.8.3.1 цього Договору, Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні (п.3.2.8.10.1 Умов).

Розрахунки пені та відсотків перевірено судом та встановлено, що вони відповідає умовам договору від 20.04.2018р., вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами, а тому у повному обсязі підлягають задоволенню судом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачами у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Враховуючи вищенаведене, та наявні у справі докази, які свідчать про надання ТОВ "ЕКОМІР" кредитних коштів у сумі 170000,00 грн., які незважаючи на настання строків, зазначених в п.1.3 анкети-заяви, банку не повернуті, позовні вимоги щодо солідарного стягнення 71 170,48грн., з яких: заборгованість за кредитом - 56 666,64грн.; заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість - 2 153,33грн.; заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії - 10 200,00грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором - 2 150,51 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача в повній мірі.

Окремо Господарський суд вважає за потрібне зауважити, що ОСОБА_1 як фізична особа може бути відповідачем по даній справі, яка розглядається за правилами господарського судочинства, виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст.20 ГПК України та правового висновку, зробленого в п.63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. по справі № 415/2542/15-ц.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість солідарного стягнення судового збору, останній покладається на відповідачів в рівній мірі.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов - задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМІР" (вул. Стовпова, буд. №26а, м. Одеса, 65098, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (вул. Грушевського, буд. №1Д, м. Київ, 01001, ) - заборгованість за кредитом у розмірі 56 666 (п`ятдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість) грн. 64коп., - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 2 153 (дві тисячі сто п`ятдесят три)грн. 33коп., - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті)грн. 00коп., - пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 2 150 (дві тисячі сто п`ятдесят)грн. 51 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повне рішення складено 12 серпня 2019 р.

Суддя О.В. Цісельський