ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" липня 2019 р. Справа № 907/665/18

у межах справи №907/665/18

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Полімер-Техніка", смт.Воловець, Воловецький район, Закарпатська область,

до публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз", м.Ужгород код ЄДРЮОФОПтаГФ 00153608

про банкрутство

За участю представників:

від кредитора (ГУ ДФС у Закарпатській області) - Подойма Н.В. (дов. № 34/07-16-10-05-04 від 04.03.19)

від кредитора (АТ Банк "Фінанси та кредит") -Лінніченко І.В., адвокат (дов. № 503 від 30.05.19)

від кредитора (ПрАТ "Мукачіський завод "ТОЧПРИЛАД") - Лакіза О.Є, адвокат (дов. № 1916/1/72 від 08.05.19)

розпорядник майна - Тищенко Н.П. - арбітражний керуючий

від боржника - Васильєв А.А. (дов. б/н від 23.01.19)

ід кредитора (ТзОВ "Охоронна агенція "Вимпел") - Сінгур В.В., адвокат (дов. б/н від 08.02.19)

від кредитора (ТзОВ "Козацька стріла" ) - Сінгур В.В., адвокат (дов. б/н від 08.02.19)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.12.2018 року відкрито провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз", введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено по справі №907/665/18 розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Тищенко Наталію Петрівну та призначено попереднє засідання.

На офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 06.12.18 було здійснено офіційне оприлюднення про порушення справи про банкрутство №56172 та встановлено кредиторам граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою суду від 29.12.2018 у справі подану публічним акціонерним товариством "Мукачівський завод "Точприлад" заяву про визнання кредиторських вимог до публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз" у сумі 5581229,91 грн. прийнято до розгляду та призначено на 14.02.2018

Однак, у призначену дату на підставі наказу Господарського суду Закарпатської області № 02.4-10/8-в від 12.02.2019 р. головуючий суддя Васьковський О.В. перебував у відрядженні, в зв`язку з чим судове засідання у справі не відбулося.

Ухвалою суду від 25.02.2019 розгляд заяв кредиторів та затвердження реєстру кредиторів призначено на 22 березня 2019 р. на 11:00 год.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2019, справу №907/665/18 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

Ухвалою суду від 15.05.2019 року прийнято справу №907/665/18 до свого провадження та призначено судове засідання для розгляду заяв кредиторів та реєстру вимог кредиторів на 05.06.2019. Цією ж ухвалою суду змінено найменування кредитора з Публічного акціонерного товариства «Мукачівський завод «Точприлад» на нове - ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МУКАЧІВСЬКИЙ ЗАВОД «ТОЧПРИЛАД».

Ухвалою суду від 05.06.2019 попереднє судове засідання відкладено на 16.07.2019 для надання можливості кредиторам та розпоряднику майна подати суду додаткові письмові пояснення по суті своїх доводів та заперечень.

Розпорядником майна боржника у засіданні суду вимоги ПрАТ «Мукачівський завод «Точприлад» визнаються за рішенням боржника в повному розмірі.

Дослідивши приєднані до вказаної заяви докази, перевіривши здійснені розрахунки заборгованості, враховуючи позицію розпорядника майна боржника, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «КОЗАЦЬКА СТРІЛА» та ПАТ «Ужгородський Турбогаз» було укладено договір №1 від 25.11.2017 про надання фінансової допомоги в розмірі 1 750 000, 00 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), з яких 30.11.2016 року повернуто 1 350 000,00 грн. (один мільйон триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 1 Правочину № 1 від 25.11.2017 року про внесення змін до Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.11.2016 року встановлено, що фінансова допомога підлягае поверненню не пізніше 26.11.2018 року.

Станом на 26.11.2018 року заборгованість в 400 000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00коп.) не була погашена.

Кредитором зроблено розрахунок неустойки відповідно до пункту 4.2 Договору

Кредитором також розраховано три проценти річних від простроченої суми на підставі25 Цивільного кодексу України

Визнати вимоги Кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю«КОЗАЦЬКА СТРІЛА», ідентифікаційний код 37177044, до Боржника - Публічного акціонерного товариства «УЖГОРОДСЬКИЙ ТУРБОГАЗ», ідентифікаційний код 00153608, в сумі 400 000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 коп.) основного боргу, 15 200,00 грн. (п`ятнаддять тисяч двісті гривень 00 коп.) неустойки, 1249,32 грн. (одна тисяча двісті сорок дев`ять гривень 32 коп.) трьох процентів річних та 3 842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 копійок) судових витрат, з яких включити в реестр вимог кредиторів:

- 3 842,00 грн. - включити до першої черги;

- 400 000,00 грн. - включити до четвертої черги;

- 16 449,32 грн. - вктпочити до шостої черги.

Розпорядник майна та боржник визнали вимоги кредитора у повному обсязі.

Судом, у відповідності до вимог чинного законодавства проведено перевірку правильності проведених кредитором розрахунків, внаслідок чого встановлено наступне.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 ст. 231 ГК України.

Суд перевірив правильність розрахунку пені, нарахованої згідно п. 4.2 договору, а тому суд вважає обгрунтованим розрахунок пені в розмірі облікової ставки НБУ за період з 28.06.2018 по 27.12.2018 року, нарахованої на суму 4 204 909,24 грн. заборгованості у сумі 749 049,86грн. Розрахунок кредитора суми пені у відповідності до встановленого сторонами у договорі розміру 0.1% за кожен день прострочки у сумі 769 498,39грн. не відповідає вимогам ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив правильність нарахування 3 процентів річних (ст. 625 ЦК України), а тому суд стягує вважає обгрунтованим розрахунок 132 368,24 грн. трьох відсотків річних за період з 10.12.2017 по 27.12.2018.

Суд перевірив правильність нарахування інфляційних втрат на суму заборгованості , а тому вважає обгрунтованим розрахунок 457 278,62 грн. інфляційних втрат за період з 10.12.2017 по 27.12.2018.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

З огляду на вищенаведене, суд вважає правильним та обгрунтованим розрахунок заборгованості боржника перед кредитором у сумі 4.204.909,24грн. основного боргу, 749.049,86грн. пені за несвоєчасний розрахунок, 132.368,24грн. три відсотки річних та 457.278,62грн. інфляційних втрат. У задоволенні решти вимог кредитора до боржника слід відмовити.

У ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються у шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Розглянувши вимоги кредитора ПрАТ «Мукачівський завод «Точприлад», суд встановив, що такі мають характер конкурсних, підлягають визнанню в загальному в розмірі 6.647.129,96 грн., у тому числі 4.794.556,10грн. - четверта черга, 749.049,86грн. - шоста черга та 3524,00грн. перша черга.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати конкурсні вимоги кредитора приватного акціонерного товариства «Мукачівський завод «Точприлад» (код 14307452) до боржника публічного акціонерного товариства "Ужгородський Турбогаз", м.Ужгород (код ЄДРЮОФОПтаГФ 00153608) з грошовими вимогами на суму 6.647.129,96 грн., у тому числі 4.794.556,10грн. - четверта черга, 749.049,86грн. - шоста черга та 3524,00грн. перша черга.

1.1. У задоволенні решти вимог кредитора до боржника відмовити.

2. Копію даної ухвали надіслати ПрАТ «Мукачівський завод «точприлад», боржнику, розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 15.08.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі