ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1592/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача - Малаеш Т.О.,

від відповідача - Афанасіаді І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до фізичної особи-підприємця Афанасіаді Інни Василівни про стягнення 85706,92 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Афанасіаді Інни Василівни про стягнення 85706,92 грн., у т.ч.: основного боргу - 78323,41 грн., пені за несвоєчасну сплату орендної плати - 5598,10 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату орендної плати - 467,40 грн., інфляційних втрат - 1318,01 грн., посилаючись на наступне.

Між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Афанасіаді Інною Василівною (орендар) укладено договір оренди комерційної нерухомості від 11.01.2019 р. № 51Е100-27/19, за умовами якого орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування комерційну нерухомість, розташовану в м . Одеса, по вул. Академіка Філатова , чотирьохповерхового будинку № 13-Б (літ. А), на 1-му та 2-му поверхах, загальною площею 385,9 кв.м для розміщення офісу.

Згідно п. 3.1. договору орендна плата встановлюється за домовленістю сторін (за договірною ціною) та складається з плати за приміщення:

- 3.1.1. на період проведення орендарем ремонтних робіт з 24 грудня 2018 року по 30 червня 2019 року (включно): 33,33 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 6,67 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 40,00 грн. за 1 кв.м орендованої площі з ПДВ. Орендна плата за місяць за 385,9 кв.м всієї орендованої площі складає 12862,05 грн. без ПДВ, що становить - 2572,41 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 15434,46 грн. за 385,9 кв.м з ПДВ;

- 3.1.2. починаючи з 01 липня 2019 року орендна плата за один місяць оренди складає: 66,67 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 13,33 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 80,00 грн. за 1 кв.м орендованої площі з ПДВ. Орендна плата за місяць за 385,9 кв.м всієї орендованої площі складає 25727,95 грн. без ПДВ, що становить 5145,59 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 30873,54 грн. за 385,9 кв.м з ПДВ.

Відповідно до пункту 3.8. договору щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця орендодавець надає орендарю акт про надані послуги (або рахунок-акт), яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані послуги (або рахунок-акт) та повернути його орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця.

На підставі пункту 3.9. договору орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця.

Водночас, як вказує позивач, в порушення вказаних положень договору та ст. 193 Господарського кодексу України, в період з 31.01.2019 року по 31.03.2019 року оплата орендарем проводилась не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості за договором у розмірі 78323,41 грн.

При цьому позивач зазначає, що сторонами у відповідності до положень договору підписано акт приймання-передачі майна, за яким позивач передає в користування відповідача орендоване майно.

Також позивач додає, що на даний момент орендоване майно за актами приймання-передачі позивачу не повернуто, відповідач фактично продовжує користуватись майном позивача, в результаті чого позивач продовжує нараховувати орендну плату за фактичне користування таким майном.

Наразі позивач зазначає, що факт передачі всього майна за договором відповідачеві підтверджується відповідним актом приймання-передачі, а факти наявності заборгованості підтверджуються актами звіряння за договором, рахунками-актами та відповідними розрахунками заборгованості за договором.

Поряд з цим позивач посилається на п. 8.2. договору, за яким у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення. Так, за період з 31.01.2019 року по 31.03.2019 року позивачем нараховано пеню за договором в сумі 5598,10 грн., що заявлена до стягнення.

Крім того, оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати орендної плати, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані відповідачу 3% річних від простроченої суми в розмірі 467,40 грн. та інфляційні втрати в сумі 1318,01 грн., що заявлені до стягнення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.06.2019 р. позовну заяву ПАТ "Укртелеком" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1592/19, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.07.2019 р.

У судовому засіданні господарського суду 04 липня 2019 року по справі № 916/1592/19 було протокольно оголошено перерву до 15 липня 2019 року.

15.07.2019 р. від відповідача надійшло до суду електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи та про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи.

У судовому засіданні господарського суду 15 липня 2019 року по справі № 916/1592/19 було протокольно оголошено перерву до 25 липня 2019 року.

У судовому засіданні господарського суду 25 липня 2019 року по справі № 916/1592/19 було протокольно оголошено перерву до 05 серпня 2019 року.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, проте у судовому засіданні 05.08.2019 р. усно суду зазначив, що проти заявлених позовних вимог заперечує та вказує про несплату ним орендної плати та послуг з утримання майна не з власної вини, а з посиланням на вчинення позивачем перешкод у реалізації відповідачем своїх прав за договором оренди комерційної нерухомості з підстав непридатності для використання орендованого приміщення через відсутність водопостачання, електропостачання та теплопостачання. При цьому відповідач зауважив про неможливість стягнення з нього вказаних витрат по утриманню майна також з підстав того, що у поданих позивачем розрахунках вказано витрати, що стосуються майна за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 100 , яке ніяким чином не відноситься до орендованого майна ФОП Афанасіаді І.В. , яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 13-Б .

Під час розгляду справи по суті позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

11 січня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі директора Одеської філії ПАТ "Укртелеком" (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Афанасіаді Інною Василівною (орендар) був укладений договір оренди комерційної нерухомості № 51Е100-27/19 (а.с. 14-20), згідно п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування: комерційну нерухомість (далі - майно), розташовану в м. Одеса по вул. Академіка Філатова, чотирьохповерхового будинку № 13-Б (літ . А ), на 1-ому та 2-ому поверхах, загальною площею 385,9 кв.м для розміщення офісу, а саме приміщення на 1-ому поверху площею 16,5 кв.м: частина приміщення № 5 - 2,5 кв.м, приміщення № III - площа 14,0 кв.м; приміщення на 2-ому поверху площею 369,4 кв.м: приміщення № 1 - площа 39,3 кв.м, приміщення № 2 - площа 317,3 кв.м, приміщення № ІІІ - площа 12,8 кв.м.

Згідно п. 1.2 договору передача орендареві майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акту приймання-передачі майна (додаток № 1 до цього договору) за умови попереднього внесення грошової суми застави визначеної п. 3.11 цього договору до підписання акту приймання-передачі майна, якщо обов`язок її внесення передбачений договором. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання такого акту.

Відповідно до п. 2.3 договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцю майно, разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від майна, в належному стані, з урахуванням природного зносу, не пізніше останнього дня строку дії договору. При цьому, сторони підписують акт приймання-передачі майна.

В п. 3.1 договору визначено, що за домовленістю сторін орендна плата складається з:

1) плати за приміщення (п. 3.1.1):

- 3.1.1.1 на період проведення орендарем ремонтних робіт з 24 грудня 2018 року по 30 червня 2019 року (включно): 33,33 грн. коп. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 6,67 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 40,00 грн. за 1 кв.м орендованої площі з ПДВ. Орендна плата за місяць за 385,9 кв.м основної всієї орендованої площі складає 12862,05 грн. без ПДВ, що становить 2572,41 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 15434,46 грн. коп. за 385,9 кв.м з ПДВ;

- 3.1.1.2 починаючи з 01 липня 2019 року орендна плата за один місяць оренди складає: 66,67 грн. за 1 кв.м орендованої площі без ПДВ, що становить 13,33 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 80,00 грн. за 1 кв.м орендованої площі з ПДВ. Орендна плата за місяць за 385,9 кв.м всієї орендованої площі складає 25727,95 грн. без ПДВ, що становить 5145,59 грн. Всього розмір орендної плати за один повний календарний місяць становить 30873,54 грн. за 385,9 кв.м з ПДВ;

2) плати за послуги з утримання комерційної нерухомості згідно виставленого рахунку (п. 3.1.2).

Оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов`язання.

Згідно п. 3.2. договору починаючи з 2019 року кожного 24 грудня кожного року оренди, ставки орендної плати (за приміщення, за виключенням плати за послуги з утримання комерційної нерухомості), автоматично збільшуються на 10% від ставок орендної плати, що діяли за попередній рік оренди. При цьому сторони погодилися, що така зміна ставок орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього договору.

Послуги з утримання комерційної нерухомості складаються з комунальних витрат, витрат на опалення, охорону, вивіз сміття, витрат на забезпечення обладнання орендаря електроживленням через електромережі ПАТ "Укртелеком", витрат на забезпечення приміщень додатковими зручностями тощо. Повний перелік та вартість даних послуг на дату складання договору вказується в додатку № 2 (п. 3.4 договору).

За умовами п. 3.6 договору орендар відшкодовує вартість електроенергії, спожитої за поточний місяць, згідно з показниками окремо встановленого лічильника у відповідності до державних тарифів, що затверджені відповідними постановами НКРЕ. Вартість електроенергії, розрахована орендодавцем згідно з такими показниками, включається до плати за послуги з утримання комерційної нерухомості. При розрахунку розміру орендної плати, що підлягає авансовій сплаті згідно з п. 3.7., орендодавець включає до такого розрахунку вартість електроенергії на рівні показника фактичного споживання за попередній місяць. Вартість електроенергії, спожитої в перший місяць оренди, оплачується згідно з фактичним обсягом споживання одночасно з попередньою оплатою за другий місяць оренди

Положеннями п. 3.7 договору визначено, що оплата орендної плати за перший місяць оренди здійснюється орендарем не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі орендованого майна.

Пунктом 3.8 договору передбачено, що щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця орендодавець надає орендарю акт про надані послуги (або рахунок-акт), яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди за попередній місяць. Орендар зобов`язаний підписати акт про надані продути (або рахунок-акт) та повернути його орендодавцю не пізніше 20 числа поточного місяця.

Згідно п. 3.9 договору орендна плата сплачується орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця до 20 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 3.11 договору грошові зобов`язання орендаря за цим договором забезпечуються у вигляді грошової застави в розмірі не меншому, ніж орендна плата за один повний календарний місяць оренди, визначений згідно п.п. 3.1.1.2 п. 3.1. цього договору, застава вноситься до моменту підписання акту приймання-передачі майна (додаток № 1 до цього договору). Із суми завдатку орендодавець має право задовольнити будь-які грошові вимоги до орендаря. Не пізніше 20-ти календарних днів віддати закінчення цього договору та підписання акту приймання-передачі майна орендодавець зобов`язаний повернути орендарю завдаток, якщо він не був використаний для погашення грошових зобов`язань орендаря за цим договором.

В п. 3.12 договору визначено, що орендна плата за перший та останній місяць розраховується орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до акта передачі-приймання орендованого майна. Орендна плата за останній місяць оренди сплачується орендарем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання акта передачі-приймання майна.

За умовами п.п. 5.1.1., 5.1.5 п. 5.1 договору орендодавець має право вимагати своєчасної оплати оренди майна; вносити зміни до договору або достроково припиняти його дію в порядку визначеному договором.

Положеннями п.п. 6.1.3, 6.1.8 п. 6.1 договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором; у разі припинення договору оренди повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду з урахуванням фізичного зносу та відшкодувати орендодавцеві збитки внаслідок погіршення стану або втрати (повної або часткової) майна з вини орендаря.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Розділом 9 договору "Вирішення спорів" визначено усі спірні питання та розбіжності, які виникають між сторонами в процесі виконання цього договору, вирішуються шляхом переговорів. У разі коли сторони не дійдуть згоди, справа підлягає передачі на розгляд суду за підвідомчістю спорів.

Згідно п. 12.1 договору останній набирає чинності з 24 грудня 2018 року і діє до 23 грудня 2019 року включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовилися, що згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин, що виникли з 24 грудня 2018 року.

Відповідно до п.п. 12.4.4 п. 12.4 договору договір може бути достроково припинений в таких випадках: орендодавцем в односторонньому порядку за умови направлення орендарю письмового повідомлення про дострокове припинення договору не менш ніж за 15 календарних днів до дати припинення в разі: 1) використання орендарем майна не за цільовим призначенням, у тому числі і в разі неузгодженої з орендодавцем передачі майна в суборенду; 2) навмисного або з необережності орендаря погіршення технічного і санітарного стану майна; 3) порушення строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більше ніж на 1 місяць або не сплати їх в повному обсязі; 4) відмови орендаря застрахувати орендоване майно.

За умовами п. 14.6 договору визначено, що до цього договору додаються: 14.6.1 акт приймання-передачі майна (додаток № 1); 14.6.2 зведений розрахунок вартості послуг на утримання комерційної нерухомості (додаток № 2); 14.6.3 рахунок-акт про надані послуги (додаток № 3).

Також між ПАТ "Укртелеком" та фізичною особою-підприємцем Афанасіаді Інною Василівною було підписано додаток № 2 договору № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. - "Зведений розрахунок вартості з утримання комерційної нерухомості за адресою: м . Одеса, вул . Академіка Філатова, 13-Б"; додаток № 3 - "Рахунок-акт про надані послуги (зразкова форма)".

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір оренди є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами до договору оренди комерційної нерухомості № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. складено та підписано додаток № 1 "Акт приймання-передачі майна від 24.12.2018 р.", із якого вбачається, що орендодавець передав, а орендар прийняв відповідно до умов договору № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. в м. Одеса по вул. Академіка Філатова, у чотирьохповерховому будинку № 13-Б (літ. А ), на 1-му та 2-му поверхах загальною площею 385,9 кв.м, а саме: приміщення на 1-ому поверху площею 16,5 кв.м: частина приміщення № 5 - 2,5 кв.м; приміщення № III - площа 14,0 кв.м; приміщення на 2-ому поверху площею 369,4 кв.м: приміщення № 1- площа 39,3 кв.м; приміщення № 2- площа 317,3 кв.м; приміщення № III- площа 12,8 кв.м. Технічний та санітарний стан майна: задовільний. Орендар ознайомлений з Правилами пожежної безпеки в галузі зв`язку. Первинні засоби пожежогасіння: не видавалися. Дата приймання - передачі майна в користування: "24" грудня 2018 року. При цьому у вказаному акті зазначено, що дата приймання-передачі майна в користування - 24.12.2018 р.

Наразі в силу ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Отже, умови договору щодо регулювання ним взаємовідносин сторін, що виникли до укладення договору з 24.12.2018 р., не суперечать чинному законодавству.

Згідно ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Так, з огляду на положення п. 12.1 договору, за якими умови договору застосовуються до відносин, що виникли з 24 грудня 2018 року згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України, відповідно вказаний акт приймання-передачі майна свідчить про фактичне прийняття відповідачем в оренду вказаного приміщення з 24.12.2018 р., хоча договір підписано та укладено сторонами 11.01.2019 р.

Разом з тим судом встановлено і відповідачем не спростовано, що вказаний договір оренди є розірваним орендодавцем в односторонньому порядку з 31.03.2019 р. на підставі п.п. 12.4.4. п. 12.4 договору від 11.01.2019 р. у зв`язку з порушенням орендарем строків сплати орендної плати та інших платежів за договором більше ніж на 1 місяць.

Так, з матеріалів справи вбачається, 23.04.2019 р. Одеською філією ПАТ "Укртелеком" було направлено ФОП Афанасіаді І.В. лист за вих. № 217-37, в якому позивач вказав відповідачу про наявність у останнього заборгованості в розмірі 78323,41 грн. та грошової застави в розмірі 30873,54 грн. та повідомив про розірвання договору в односторонньому порядку з 31.03.2019 р., наразі просив підписати акт приймання-передачі майна та відправити на адресу ОФ ПАТ "Укртелеком". Отримання вказаного листа ФОП Афанасіаді І.В. 26.04.2019 р. підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.26).

Як вказує позивач, відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором оренди комерційної нерухомості № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р щодо своєчасного внесення орендної плати та послуг з утримання майна, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з січня 2019 р. по березень 2019 р. включно в розмірі 78323,41 грн.

Так, в п. 6.1.3 договору передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

Ч. 3 ст. 285 ГК України визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Також в п. 3.12 договору передбачено, що орендна плата за перший та останній місяць розраховується орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до акта передачі-приймання орендованого майна. Орендна плата за останній місяць оренди сплачується орендарем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання акта передачі-приймання майна.

З матеріалів справи вбачається, що за користування відповідачем орендованим майном позивачем виставлялися відповідачу рахунки-акти, а саме:

- рахунок-акт № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. (а.с. 39) щодо сплати орендної плати в сумі 23051,34 грн., у т.ч. ПДВ. Вказана сума включає суму орендної плати за користування майном за період з 24.12.2018 р. по 31.12.2018 р. в розмірі 3322,60 грн. без ПДВ, суму орендної плати за користування майном за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р. в розмірі 12862,05 грн. без ПДВ, а також суму витрат на послуги з утримання комерційної нерухомості за період з 01.01.2019 р. по 31.01.2019 р., що передбачено п. 3.4 договору в сумі 3024,80 грн. Розмір вказаних витрат згідно наданого позивачем детального розрахунку (а.с. 67) складається з послуг за зливові стоки - 9,20 грн. та послуг з опалення - 3015,59 грн., що становлять 3024,79 грн. без ПДВ. При цьому з акту відпуску товару - теплової енергії за постачання теплової енергії в грудні місяці 2018 р., складеного КП "Теплопостачання міста Одеса" (а.с.71-72), вбачається, що об`єкт за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 13-Б , забезпечено тепловою енергією в цілому на суму 24270,08 грн. З реєстру № 584646 від 31.12.2018 р., складеного Філією "Інфоксводоканал" (а.с. 64-66), вбачається, що Філією "Інфоксводоканал" нараховано по спірному об`єкту оренди в цілому за послуги водопостачання суму в розмірі 88,65 грн., за водовідведення - 75,96 грн., за водовідведення зливових стоків - 455,76 грн. Вказаний рахунок-акт відповідно до умов п. 3.7 договору повинен був бути сплачений відповідачем не пізніше 10 днів після підписання акту приймання-передачі орендованого майна;

- рахунок-акт № 51008/1902-182 від 28.02.2019 р. (а.с. 38) щодо сплати орендної плати в сумі 39837,61 грн., у т.ч. ПДВ. Вказана сума включає суму орендної плати за користування майном за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р. в розмірі 12862,05 грн. без ПДВ, а також суму витрат на послуги з утримання комерційної нерухомості за період з 01.02.2019 р. по 28.02.2019 р., що передбачено п. 3.4 договору в сумі 20335,96 грн. Розмір вказаних витрат згідно наданого позивачем детального розрахунку (а.с. 59) складається з послуг: подача холодної води - 56,65 грн., прийом стоків - 48,54 грн., опалення - 20230,77 грн. та становлять 20335,96 грн. без ПДВ. При цьому з акту відпуску товару - теплової енергії за постачання теплової енергії в січні місяці 2019 р., складеного КП "Теплопостачання міста Одеса" (а.с.62-63), вбачається, що об`єкт за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 13-Б , забезпечено тепловою енергією в цілому на суму 42358,74 грн. З реєстру № 596889 від 30.01.2019 р., складеного Філією "Інфоксводоканал" (а.с. 64-66), вбачається, що Філією "Інфоксводоканал" нараховано по спірному об`єкту оренди в цілому за послуги водопостачання суму в розмірі 78,80 грн., за водовідведення - 67,52 грн., за водовідведення зливових стоків - 683,64 грн. Вказаний рахунок-акт відповідно до умов п. 3.9 договору повинен був бути сплачений до 20 числа розрахункового місяця;

- рахунок-акт № 51008/1903-172 від 31.03.2019 р. (а.с. 37) щодо сплати орендної плати в сумі 15434,46 грн., у т.ч. ПДВ. Вказана сума включає суму орендної плати за користування майном за період з 01.03.2019 р. по 31.03.2019 р. в розмірі 12862,05 грн. без ПДВ. Вказаний рахунок-акт відповідно до умов п. 3.9 договору повинен був бути сплачений до 20 числа розрахункового місяця.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що листом від 05.04.2019 р. за вих. № 193-37 у зв`язку із несплатою орендарем визначених договором платежів, орендодавцем було направлено відповідачеві рахунок № 51008/1812-276 від 04.01.2019 р., рахунок-акт № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. в двох примірниках, рахунок-акт № 51008/1902-182 від 28.02.2019 р. в двох примірниках, рахунок-акт № 51008/1903-172 від 31.03.2019 р. в двох примірниках та акт звіряння на 31.03.2019 р. в двох примірниках, отримання якого ФОП Афанасіаді І.В. 12.04.2019 р. підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.26).

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи положення договору, суд доходить до висновку про належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем по договору згідно вищевказаних рахунків-актів, що повністю узгоджується з умовами укладеного сторонами договору.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

При цьому, судом не приймаються до уваги усні посилання відповідача стосовно того, що у поданих позивачем розрахунках вказано витрати, що стосуються майна за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 100 , яке не відноситься до орендованого майна ФОП Афанасіаді І.В. , оскільки орендоване знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 13-Б . Так, по-перше, понесення позивачем включених до розрахунку витрат на утримання майна підтверджуються актами відпуску товару - теплової енергії за постачання теплової енергії в грудні місяці 2018 р. та в січні місяці 2019 р., складених КП "Теплопостачання міста Одеса", а також реєстрами № 584646 від 31.12.2018 р. та № 596889 від 30.01.2019 р., складених Філією "Інфоксводоканал". По-друге, позивач під час судового засідання 05.08.2019 р. пояснив, що зазначення у розрахунках про компенсацію затрат згідно договору № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. по утриманню будівлі за адресою: м . Одеса, вул. Балківська, 100 , є технічною помилкою, допущеною під час оформлення вказаних розрахунків.

Поряд з цим судом критично оцінюються доводи відповідача про несплату ним орендної плати та послуг з утримання майна не з власної вини, а з посиланням на вчинення позивачем перешкод у реалізації відповідачем своїх прав за договором оренди комерційної нерухомості з підстав непридатності для використання орендованого приміщення через відсутність водопостачання, електропостачання та теплопостачання. Так, вказані відповідачем обставини, у т.ч. про відсутність водо-, тепло- та електропостачання, не звільняють відповідача від виконання умов п. 3.9 спірного договору, за якими орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 20 числа розрахункового місяця. До того ж, враховуючи положення до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, в тому числі визначенні його умов, а тому включення до умов договору пунктів 3.4 та 3.6, які визначають послуги з утримання комерційної нерухомості та порядок їх відшкодування, свідчить про погодження відповідачем таких умов. Більш того, на підтвердження протилежного відповідачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Так, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про наявність у відповідача невиконаного зобов`язання по сплаті орендної плати за договором оренди комерційної нерухомості № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. на загальну суму 78323,41 грн., яка мала бути внесена відповідачем за умовами договору згідно рахунку-акту № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. не пізніше 10 днів після підписання акту приймання-передачі орендованого майна та згідно рахунку-акту № 51008/1902-182 від 28.02.2019 р. та рахунку-акту № 51008/1903-172 від 31.03.2019 р. до 20 числа розрахункового місяця.

Згідно приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як з`ясовано судом, в порушення умов договору відповідачем не здійснювалась передбачена договором оплата за період з 31 січня 2019 р. по 31 березня 2019 р. включно, у зв`язку з чим сума боргу відповідача за вказаний період складає 78323,41 грн., розрахунок якої наявний в матеріалах справи.

Так, несплата відповідачем орендної плати та послуг з утримання майна за вище вказаним договором оренди є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Таким чином, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати та послуг з утримання майна, що не спростовано відповідачем, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з 31.01.2019 р. по 31.03.2019 р. в розмірі 78323,41 грн.

При цьому ПАТ "Укртелеком" в особі Одеської філії здійснено нарахування пені за період з 21.01.2019 р. по 30.04.2019 р. в розмірі 5598,10 грн. з огляду на наявність у відповідача заборгованості з орендної плати та витрат по утриманню майна.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

В свою чергу невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (невнесення відповідачем орендної плати) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.

При цьому слід зазначити, що чинним законодавством передбачено відповідальність орендаря за невиконання обов`язку щодо внесення орендної плати.

Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено п. 8.2 вказаного договору оренди, у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, орендар на вимогу орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

При цьому, як передбачає частина 1 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Ч. 1, 2, 4 ст. 217 Господарського кодексу України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за вказаним договором оренди комерційної нерухомості № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р., суд вважає правомірним нарахування позивачем пені на суму боргу по кожному рахунку-акту за період прострочення до 30.04.2019 р. Дослідивши та перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми пені в розмірі 5598,10 грн., суд вважає його частково невірним з огляду на визначення позивачем помилково дати початку прострочення по рахунку-акту № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. Адже розрахунок здійснено з урахуванням п. 3.9 договору - сплата орендної плати до 20 числа розрахункового місяця, тоді як вказаний рахунок-акт № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. стосується сплати орендної плати за перший місяць оренди, а тому в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 3.7 договору, тобто сплата мала бути не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі орендованого майна. З матеріалів справи вбачається, що акт приймання-передачі орендованого майна фактично було підписано сторонами разом з договором 11.01.2019 р., тому прострочення здійснення відповідачем оплати вказаного рахунку мало місце після спливу 10 робочих днів, тобто з 26.01.2019 р. У зв`язку з цим судом здійснено перерахунок нарахованої пені з урахуванням відповідної облікової ставки НБУ у встановленому судом періоді прострочення оплати по вказаному рахунку:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
23051.3426.01.2019 - 25.04.20199018.0000 %0.099 %*2046.20
23051.3426.04.2019 - 30.04.2019 517.5000 %0.096 %* 110.52
Таким чином, загальна сума пені за зобов`язаннями січня 2019 р. по рахунку-акту № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. за період з 26.01.2019 р. по 30.04.2019 р. складає 14678,06 грн.

Дослідивши та перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми пені за зобов`язаннями лютого та березня 2019 р. по рахункам-актам № 51008/1902-182 від 28.02.2019 р. та № 51008/1903-172 від 31.03.2019 р. в розмірі 2705,68 грн. та 622,03 грн. відповідно, судом встановлено, що вказаний розрахунок пені був здійснений позивачем вірно, також вказаний розрахунок відповідачем не спростовано. Відтак, з відповідача підлягає стягненню пеня, нарахована за порушення строків виконання грошових зобов`язань в розмірі 5484,43 грн.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Наразі ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В свою чергу згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань за вказаним договором оренди комерційної нерухомості № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р., суд вважає правомірним нарахування 3% річних на суму боргу по кожному рахунку-акту за період прострочення до 30.04.2019 р.

Дослідивши та перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми 3% річних в розмірі 467,40 грн., суд вважає його частково невірним з огляду на визначення позивачем помилково дати початку прострочення по рахунку-акту № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. Адже розрахунок здійснено з урахуванням п. 3.9 договору - сплата орендної плати до 20 числа розрахункового місяця, тоді як вказаний рахунок-акт № 51008/1901-197 від 31.01.2019 р. стосується сплати орендної плати за перший місяць оренди, тому в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 3.7 договору, тобто сплата мала бути не пізніше 10 робочих днів після підписання акту приймання-передачі орендованого майна. Як вже зазначалось, прострочення здійснення відповідачем оплати вказаного рахунку мало місце після спливу 10 робочих днів з 26.01.2019 р. У зв`язку з цим судом здійснено перерахунок нарахованих 3% річних у встановленому судом періоді прострочення оплати по вказаному рахунку:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
23051.3426.01.2019 - 30.04.2019953 %179.99
Таким чином, загальна сума 3% річних за зобов`язаннями січня 2019 р. по рахунку-акту № 51Е100-27/19 від 11.01.2019 р. за період з 26.01.2019 р. по 30.04.2019 р. складає 179,99 грн.

Дослідивши та перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок суми 3% річних за зобов`язаннями лютого та березня 2019 р. по рахункам-актам № 51008/1902-182 від 28.02.2019 р. та № 51008/1903-172 від 31.03.2019 р. в розмірі 225,93 грн. та 52,01 грн. відповідно, судом встановлено, що вказаний розрахунок 3% річних був здійснений позивачем вірно, також вказаний розрахунок відповідачем не спростовано. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних, нарахованих за порушення строків виконання грошових зобов`язань в розмірі 457,93 грн.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" № 14 від 17.12.2013 р., інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97 р. N 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт знецінення або незнецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення.

Враховуючи викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за порушення строків виконання грошових зобов`язань в розмірі 1318,01 грн. та встановлено, що вказаний розрахунок інфляційних нарахувань був здійснений позивачем вірно, також вказаний розрахунок відповідачем не спростовано. Відтак, з відповідача підлягають стягненню інфляційних нарахувань, нараховані за порушення строків виконання грошових зобов`язань в сумі 1318,01 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, що підлягає стягненню на користь позивача, становить 85583,78 грн. (78323,41 грн. основна заборгованості + 5484,43 грн. пені + 457,93 грн. 3% річних + 1318,01 грн. інфляційних втрат).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" частково обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню з огляду на помилки в розрахунку пені та 3% річних.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1318,24 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до фізичної особи-підприємця Афанасіаді Інни Василівни про стягнення 85706,92 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з фізичної особи-підприємця Афанасіаді Інни Василівни ( АДРЕСА_8 ; ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18; ; р/р НОМЕР_2 ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346) в особі Одеської філії ПАТ "Укртелеком" (65023, м. Одеса, вул. Коблевська, 39; ) заборгованість в сумі 78323/сімдесят вісім тисяч триста двадцять три/грн. 41 коп., пеню в сумі 5484/п`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири/грн. 43 коп., 3% річних в сумі 457/чотириста п`ятдесят сім/грн. 93 коп.; інфляційні втрати в сумі 1318/одна тисяча триста вісімнадцять/грн. 01 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1918/одна тисяча дев`ятсот вісімнадцять/грн. 24 коп.

3. В задоволенні решти частин позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до фізичної особи-підприємця Афанасіаді Інни Василівни відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 12 серпня 2019 р.

Суддя В.С. Петров