ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"09" серпня 2019 р. Справа № 924/455/19

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроплантеко, м. Луцьк Волинської області

до Фермерського господарства „Золотий жайвір, м. Волочиськ Хмельницької області

про стягнення 3101044грн. 06коп. заборгованості згідно договору поставки № 60 від 10.05.2018року

За участю представників учасників справи:

від позивача Пасічник О.О. - згідно ордеру серія ВЛ №000029525

від відповідача не з`явився

В судовому засіданні 09.08.2019р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

13.05.2019р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроплантеко, м. Луцьк Волинської області до Фермерського господарства „Золотий жайвір, м. Волочиськ Хмельницької області про стягнення 3101044грн. 06коп. заборгованості згідно договору поставки № 60 від 10.05.2018року.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору поставки № 60 від 10.05.2018р. в повному обсязі не здійснив розрахунок за отриманий товар, у зв`язку із чим, у нього існує заборгованість перед позивачем у сумі 3101044грн. 06коп.

Ухвалою суду від 10.06.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/455/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11:00год. 03.07.2019р.

02.07.2019р. через службу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№ 05-22/5510/19), з доданими до нього документами, в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити у його задоволенні з посиланням на те, що відповідачем повністю було виконано умови договору поставки № 60 від 10.05.2018р., щодо проведення розрахунків за отриманий товар, а також частково повернуто позивачу продукції на суму 351260грн. 00коп. Наголошує, що договором поставки №60 від 10.05.2018р. врегульовано порядок та строки поставки товару та розрахунків за товар на загальну суму 1500000грн. Повідомив, що згідно виписок по банківському рахунку, розрахунку суми позову, актів звірки розрахунків, загальна сума коштів сплачена ФГ "Золотий жайвір" на користь позивача становить 2910000грн. Зауважує, що позивачем поставлено товар понад кількість обумовлену у договорі поставки №60 від 10.05.2018р. на суму 4511044грн. 06коп., з якої 1761260грн. оплачено відповідачем. Залишок неоплаченого товару становить 2749784грн. 06коп., однак ця поставка відбувалась не в межах договору №60 від 10.05.2018р., і відповідно строк оплати за неї не настав. Також відповідач зазначає, що в порядку ч. 2 ст. 666 ЦК України, ФГ "Золотий жайвір" відмовилось від договору поставки №60 від 10.05.2018р., у зв`язку з ненаданням позивачем сертифікатів відповідності на продукцію, передану за договором поставки. До відзиву додано докази надсилання останнього на адресу позивача.

Ухвалою суду від 03.07.2019р. розгляд справи у підготовчому засіданні було відкладено на 11:00год. 18.07.2019р.

Ухвала суду від 03.07.2019р., яка надсилалась відповідачу повернута на адресу суду із відміткою "адресат відсутній".

16.07.2019р. через службу діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№ 05-22/5939/19), з доданими до неї документами, в якій останній зазначає, що твердження відповідача, що частина товару поставлялася не в межах договору поставки товару № 60 від 10.05.2018р. є невірними і надуманими. Кожна поставка товару здійснювалася в попередньо погодженому асортименті, кількості та вартості і лише згідно вказаного договору поставки. Звертає увагу суду на те, що, позивачем виконано усі умови договору поставки товару, в тому числі і підпункт 6.2. щодо надання Покупцю сертифікатів якості (походження, аналізу) товару, який надається виробником, в тому числі і вимоги відповідача викладені в листі-вимозі від 16.05.2019 року про надання копій сертифікатів якості товару. Тому, на підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги у повному об`ємі. До відповіді на відзив докази надсилання на адресу відповідача.

18.07.2019р. від представника позивача адвоката Пасічника О.О. на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх.№ 05-08/1544) про поновлення пропущеного строку, встановленого судом для надання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 18.07.2019р. визнано поважною причину пропуску строку для подання позивачем відповіді на відзив, поновлено позивачу пропущений процесуальний строк та прийнято до розгляду надану позивачем відповідь на відзив, підготовче засідання відкладено на 10:30год. 30.07.2019р.

Ухвала суду від 18.07.2019р., яка направлялась відповідачу отримана його представником, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

26.07.2019р. на адресу суду через службу діловодства від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив (вх.№05-22/6224/19), в якому зазначає, що відповідачем було сплачено на користь позивача повну ціну товару, у тому розмірі, який передбачався умовами Договору. До заперечення на відповідь на відзив додано докази надсилання останнього на адресу позивача.

Ухвалою суду від 30.07.2019р. закрито підготовче провадження у даній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:00год. 09.08.2019р.

Ухвала суду від 30.07.2019р. яка надсилалась відповідачу на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - м. Волочиськ, вул. Запорізька, 11 повернута на адресу суду із відміткою "адресат відсутній".

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З урахуванням наведеної норми закону, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 09.08.2019р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, а також повідомив, що станом на 09.08.2019р. відповідачем будь яких проплат не здійснено і наявна заборгованість перед позивачем не змінилась.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки не повідомив.

Матеріали справи не містять клопотань відповідача про відкладення розгляду справи по суті. За таких обставин, у суду відсутні правові підстави для відкладення підготовчого засідання чи оголошення перерви, з підстав, визначених ст. ст. 183, 202 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, висловлені в судовому засіданні, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

10.05.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроплантеко", м. Луцьк (Продавець) та Фермерським господарством "Золотий жайвір" с. Городниця Підволочиського району Тернопільської області (Покупець) укладено договір поставки № 60.

На момент укладання Договору, відповідач значився в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських за адресою: 47854 Тернопільська область, Підволочиський район, с. Городниця. Станом на день подання позивачем позову до господарського суду, юридична адреса місцезнаходження відповідача: 31200 Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Запорізька, 11.

Відповідно до п.п. 1.3 Договору, Продавець зобов`язався поставити товар, а Покупець зобов`язався оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п.п. 2.1-2.3 Договору, асортимент товару, його ціна і кількість, місце передачі та термін поставки визначаються в додатках до даного Договору, рахунках та видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього Договору. Всі рахунки та видаткові накладні, що виписані в період дії даного Договору, є його невід`ємною частиною. Якість товару, який поставляється продавцем, відповідає сертифікату якості виробника, який Продавець повинен передати Покупцю разом з товаром.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3, 4.4 Договору, приймання товару по кількості і якості проводиться Покупцем в момент його передачі від Продавця. В разі виявлення можливих недоліків Покупцем має бути складений відповідний акт та негайно повідомлено про це Продавця. Акт складається з обов`язковою присутністю представника Продавця. Якщо Продавцеві на протязі трьох робочих днів з дня отримання товару не надходить повідомлення про недоліки товару, товар вважається прийнятим Покупцем, як такий, що відповідає вимогам.

Підпунктами 5.1, 5.2 Договору визначено, що Покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатку та/або вказаною в рахунку-фактурі, що може виписуватися Продавцем.

Товар оплачується на розрахунковий рахунок Продавця в національній валюті. Оплата товару проводиться наступним чином: - 20% від вартості товару відпущеного згідно Договору-попередня передоплата; - 10% від вартості Товару відпущеного згідно Договору оплачується в строк до 01.09.2018р.; - 70% від вартості Товару відпущеного згідно Договору оплачується в строк до 15.11.2018р.

Згідно з п.п. 6.2 Договору, продавець зобов`язаний: передати товар Покупцю згідно умов Договору; передати Покупцю копію сертифікату якості (походження, аналізу) товару, який надається виробником.

Відповідно до п.п. 10.2 Договору, всі додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.п. 11.1 Договору, Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання Сторонами обов`язків по Договору.

Договір підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов Договору, позивачем за період з 10.05.2018р. по 10.12.2018р. було здійснено відповідачу поставки товару згідно видаткових накладних, які знаходяться в матеріалах справи, а саме, №118 від 10.05.2018р. на суму 879666грн. 00коп.; №146 від 21.05.2018р. на суму 1292397грн. 14коп.; №157 від 29.05.2018р. на суму 609953грн. 40коп.; №177 від 07.06.2018р. на суму 198000грн. 00коп.; №180 від 11.06.2018р. на суму 132889грн. 20коп.; №181 від 11.06.2018р. на суму 233262грн. 72коп.; №196 від 14.06.2018р. на суму 60436грн. 22коп.; №223 від 03.07.2018р. на суму 202408грн. 80коп.; №226 від 04.07.2018р. на суму 202408грн. 80коп.; №225 від 05.07.2018р. на суму 53652грн. 96коп.; №227 від 05.07.2018р. на суму 202408грн. 80коп.; №287 від 22.08.2018р. на суму 52950грн. 96коп.; №430 від 20.11.2018р. на суму 280356грн. 00коп.; №445 від 03.12.2018р. на суму 33600грн. 00коп.; №446 від 04.12.2018р. на суму 262136грн. 70коп.; №448 від 05.12.2018р. на суму 197100грн. 00коп.; №449 від 06.12.2018р. на суму 207900грн. 00коп.; №450 від 06.12.2018р. на суму 419333грн. 46коп.; №452 від 07.12.2018р. на суму 167152грн. 50коп.; №454 від 10.12.2018р. на суму 323030грн. 40коп.

У видаткових накладних зазначено, що поставка товару здійснюється на підставі договору поставки №60 від 10.05.2018р.

Загалом позивачем поставлено відповідачу товару на суму 6011044грн. 06коп.

Видаткові накладні підписані представниками та скріплені відтисками печаток Постачальника та Покупця.

Поставка та отримання товару також підтверджується товарно-транспортними накладними від №Р118 від 10.05.2018р., №Р146 від 21.05.2018р., №Р157 від 29.05.2018р.; №Р177 від 07.06.2018р.; №Р180 від 11.06.2018р.; №Р181 від 11.06.2018р.; №Р196 від 14.06.2018р.; №Р223 від 03.07.2018р.; №Р225 від 05.07.2018р.; №Р226 від 04.07.2018р.; №Р227 від 05.07.2018р.; №Р287 від 22.08.2018р.; №Р430 від 20.11.2018р.; №Р445 від 03.12.2018р.; №Р446 від 04.12.2018р.; №Р448 від 05.12.2018р.; №Р449 від 06.12.2018р.; №Р450 від 06.12.2018р.; №Р452 від 07.12.2018р.; №Р454 від 10.12.2018р., підписаними представниками та скріплені відтисками печаток Постачальника та Покупця, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно виписок з банківського рахунку, які знаходяться в матеріалах справи, відповідачем за період з 10.05.2018р. по 18.04.2019р. перераховано на користь позивача 2910000грн. 00коп.

Також, відповідачем 05.07.2018р. згідно видаткової накладної №07-0000002 було передано позивачу товару на суму 351260грн. 00коп.

17.12.2018р. позивачем на адресу відповідача було наіслано претензію № 48 про сплату заборгованості, яка отримана відповідачем 19.12.2018р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків за період 10.05.2018р. - 10.04.2019р. за договором поставки №60 від 10.05.2018р. заборгованість відповідача станом на 10.04.2019р. становить 3749784грн. 06коп.

Акт звірки розрахунків підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

У акті звірки розрахунків за період 10.05.2018р. - 10.04.2019р. за договором поставки №60 від 10.05.2018р. відображено операцію повернення товару згідно видаткової накладної №07-0000002 на суму 351260грн. 00коп.

Оскільки відповідач в добровільному порядку та у встановлені Договором терміни не здійснив оплату заборгованості позивач просить суд стягнути 3101044грн. 06 коп. боргу в примусовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що 10.05.2018р. між сторонами укладено Договір поставки, згідно якого Продавець зобов`язався поставити товар, а Покупець зобов`язався оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору поставки, в період з 10.05.2018р. по 10.12.2018р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 6011044грн. 06коп., що підтверджується належним чином завіреними копіями видаткових накладних та товарно-транспортних накладних, які знаходяться в матеріалах справи.

Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов`язання.

Умовами п.п. 5.2 Договору сторони погодили, що оплата товару проводиться наступним чином: - 20% від вартості товару відпущеного згідно Договору-попередня передоплата; - 10% від вартості Товару відпущеного згідно Договору оплачується в строк до 01.09.2018р.; - 70% від вартості Товару відпущеного згідно Договору оплачується в строк до 15.11.2018р.

На виконання умов Договору, відповідачем за період з 10.05.2018р. по 18.04.2019р. перераховано на користь позивача 2910000грн. 00коп.

Також, відповідачем згідно видаткової накладної від 05.07.2018р. № 07-0000002 було повернуто позивачу товар на суму 351260грн. 00коп.

Доводи представника позивача про те, що повернення товару згідно видаткової накладної від 05.07.2018р. № 07-0000002 на суму 351260грн. 00коп. відбувалось не межах договору поставки №60 від 10.05.2018р., а є окремою господарською операцію поставки товару ФГ "Золотий жайвір" на користь ТзОВ "Агроплантеко", а також доводи відповідача про те, що поставка товарів на суму 2749784грн. 06коп. відбувалась не в межах договору поставки №60 від 10.05.2018р., а є окремою господарською операцією судом оцінюються критично та до уваги не приймаються, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Судом враховується, що як і господарська операція повернення товару на суму 351260грн. 00коп., так і господарські операції щодо поставки товарів на суму 2749784грн. 06коп. відображені сторонами у акті звірки розрахунків за період 10.05.2018р. - 10.04.2019р. за договором поставки №60 від 10.05.2018р. Акт звірки розрахунків підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін, без зауважень та застережень.

При цьому доводи відповідача про те, що поставка товарів на суму 2749784грн. 06коп. відбувалась не в межах договору поставки №60 від 10.05.2018р., а є окремою господарською операцією спростовуються також тим, що у всіх видаткових накладних, за якими відбувалась поставка товару на загальну суму 6011044грн. 06коп. міститься посилання на договір поставки №60 від 10.05.2018р. Усі накладні підписані представником та скріплені відтиском печатки Покупця без будь-яких зауважень та застережень.

Крім того у п.2.1 договору сторони узгодили, що асортимент товару, його ціна і кількість, місце передачі та термін поставки визначаються в додатках до даного Договору, рахунках та видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього Договору, а п.2.2 договору визначили, що всі рахунки та видаткові накладні, що виписані в період дії даного Договору, є його невід`ємною частиною.

З урахуванням того, що на підставі дослідження та аналізу наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що поставка товару на загальну суму 6011044грн. 06коп. відбувалась в межах договору поставки товару №60 від 10.05.2018р., доводи відповідача, щодо ненастання строку оплати товару на суму 2749784грн. 06коп. спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та умовами п.5.2 договору, яким визначено кінцеву дату оплати - 15.11.2018р.

Стосовно доводів відповідача про відмову від договору на підставі ст.666 ЦК України з посиланням на не передання копії сертифікатів якості засобів захисту рослин, судом враховується, що сторони у п.2.3 договору обумовили, що якість товару, який поставляється продавцем, відповідає сертифікату якості виробника, який Продавець повинен передати Покупцю разом з товаром.

До матеріалів справи позивачем долучено копії сертифікатів якості поставленого товару.

Доводи відповідача, щодо невідповідності долучених до матеріалів справи сертифікатів якості товару вимогам Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", з урахуванням чого останні не можуть вважатись сертифікатами якості, суд оцінює критично, оскільки у п.2.3 сторонами не було погоджено чіткі критерії сертифікатів якості, які мають бути надані при передачі товару.

Крім того, пунктом 4.3 договору сторонами встановлено, що у разі виявлення можливих недоліків Покупцем має бути складений відповідний акт та негайно повідомлено про це Продавця. Акт складається з обов`язковою присутністю представника Продавця. У п.4.4 договору сторони визначили, що якщо Продавцеві на протязі трьох робочих днів з дня отримання товару не надходить повідомлення про недоліки товару, товар вважається прийнятим Покупцем, як такий, що відповідає вимогам, а у п.4.5 договору сторони погодили, що претензії Покупця розглядаються Продавцем і визнаються обгрунтованими тільки при умові дотримання Покупцем вищезазначених вимог, а також інструкцій виробника, інших нормативних документів по транспортуванню та зберіганню та застосуванню товару.

Матеріали справи не містять наявності претензій Покупця щодо поставленого товару, пред`явлених у порядку розділу 4 договору. Учасниками справи про наявність таких доказів не зазначено також.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи видаткові накладні щодо поставки товару на виконання договору поставки №60 від 10.05.2018р., виписки по рахунку щодо оплати товару, видаткову накладну щодо повернення товару на суму 351260грн., акт звірки розрахунків між сторонам по договору поставки №60 від 10.05.2018р. за період з 10.05.2018р. - 10.04.2018р. суд прийшов до висновку про наявність заборгованості по оплаті поставленого товару на суму 2749784грн. 06коп.

Доказів в підтвердження оплати боргу в розмірі 2749784грн. 06коп. учасниками судового розгляду не подано.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 2749784грн. 06коп. заборгованості обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім витрат по сплаті судового збору, представником позивача подано заяву (вх.№ 05-22/6708/19) про стягнення з відповідача витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 8779грн. 50коп. До заяви долучено рахунок-фактуру на оплату № 12 від 05.08.2019р., акти прийому-передачі наданих послуг від 31.05.2019р. та від 21.07.2019р., платіжні доручення №№2805, 2810, 2811 від 06.08.2019р. про перерахування коштів на заявлену до стягнення суму в розмірі 8779грн. 50коп.

До позовної заяви позивачем долучено копію договору про надання правової допомоги №4/19 від 05.05.2019р. та ордер серії ВЛ№000029525 виданий адвокатом Пасічником О.О. - ТзОВ "Агроплантеко".

Дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом враховується таке.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, ч.3 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з заяви про стягнення коштів на правничу допомогу, позивач просить стягнути з відповідача 8779грн. 50коп.

На обґрунтування заявленого розміру витрат на правову допомогу, представником позивача подано: договір про надання правової допомоги №4/19 від 05.05.2019р., укладений між адвокатом Пасічником О.О. та ТзОВ "Агроплантеко", ордер серії ВЛ№000029525 виданий адвокатом Пасічником О.О. - ТзОВ "Агроплантеко", рахунок-фактуру на оплату № 12 від 05.08.2019р., акти прийому-передачі наданих послуг від 31.05.2019р. та від 21.07.2019р., платіжні доручення №№2805, 2810, 2811 від 06.08.2019р. про перерахування коштів на заявлену до стягнення суму в розмірі 8779грн. 50коп.

Судом враховується, що у п.3.1 договору про надання правової допомоги сторони погодили, що вартість виконаних робіт, передбачених даним договором, Замовник зобов`язується виплатити виконавцеві за фактично відпрацьований час.

Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 31.05.2019р. сторонами визначено, що витрати пов`язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу (в розрахунку 50% від прожиткового мінімуму на одну особу, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2019рік": 926грн. 50коп. за одну годину роботи адвоката. Згідно акту надано послуги - зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 1год. - 926грн. 50коп.; підготовка та подання позову - 1 год. - 926грн. 50коп. Всього 1853грн.

Згідно акту прийому передачі наданих послуг від 31.07.2019р. надано послуги - підготовка та подання клопотання про поновлення строків та відповіді на відзив - 1 год. - 956грн. 50коп.; участь у судовому засіданні 30.07.2019р. (включаючи відрядні) - 3000грн.

Враховуючи погоджений сторонами порядок розрахунку за надану правничу допомогу - за фактично відпрацьований час (п.3.1 договору про надання правничої допомоги), погоджену сторонами вартість 1год. роботи адвоката у розмірі 926грн. 50коп., підтверджений сторонами час, витрачений на надання правової допомоги, часову тривалість судового засідання 30.07.2019р., 09.08.2019р. суд вважає підтвердженими заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу у розмірі 3706грн., згідно акту наданих послуг від 31.05.2019р. на суму 1853грн. (2год. роботи х 926грн. 50коп.), згідно акту наданих послуг від 31.07.2019р. на суму 1853грн. (2год. роботи х 926грн. 50коп.).

Проте в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження витрат, пов`язаних з відрядженням адвоката до суду в розмірі 2536грн.75коп. - 30.07.2019р. та в розмірі 2536грн.75коп. - 09.08.2019р., з огляду на що в цій частині витрати на відрядження адвоката задоволенню не підлягають, як недоведені.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 3286грн. 21коп.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроплантеко, м. Луцьк Волинської області до Фермерського господарства "Золотий жайвір", м. Волочиськ Хмельницької області про стягнення 3101044грн. 06коп. заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства „Золотий жайвір м. Волочиськ Хмельницької області (Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Запорізька, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агроплантеко, м. Луцьк Волинської (Волинська область, м. Луцьк, вул. Ранкова, 26-А, ) 2749784грн. 06коп. (два мільйони сімсот сорок дев`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні 06 копійок) заборгованості, 41246грн. 76коп. (сорок одна тисяча двісті сорок шість гривень 76 коп.) судового збору, 3286грн. 21коп. (три тисячі двісті вісімдесят шість гривень 21коп.) витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ.

Відмовити у позові в частині стягнення 351260грн. 00коп. заборгованості.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 16.08.2019р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1-до справи;

2-позивачу ТОВ "Агроплантеко" (43022 м. Луцьк, вул. Ранкова, 26-А Волинської області);

3-відповідачу ФГ "Золотий жайвір" (31200 м. Волочиськ, вул. Запорізька, 11).

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.