РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/7519/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2, м. Київ, 03057) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (вул. Ярославів Вал, буд. 5-В, м. Київ, 01030) про стягнення 75971,70 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК», в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» на користь Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) суму відшкодування вартості майна у розмірі 75971,70 грн та судові витрати.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 23.04.2018 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено договір поставки № 60 предметом якого є обов`язок постачальника поставити позивачу товар - нафту і дистиляти (бензин А95), а обов`язком покупця прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору. Починаючи з 08.11.2018 на АЗС постачальника після пред`явлення визначених договором талонів представникам позивача систематично відмовляли у здійсненні поставки належного на праві власності товару, про що складались відповідні акти. З 14.01.2019 не здійснено жодного відвантаження товару з АЗС. Відповідачем не повернуто позивачу бензину А-95 (ДСТУ 7687:2015) у кількості 2790,00 літрів, що складає 75971,70 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також всіх докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу надано строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем отримано 21.06.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54).

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу за юридичною адресою (вул. Ярославів Вал, буд. 5-В, м. Київ, 01030) згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано не було, конверт з копією ухвали повернувся до суду із відміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення», «виїхали».

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 6 с. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Частиною 7 статті 120 ГПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 05.03.2009 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату. У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і не вручена підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, інші причини, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Тобто неотримання відповідачем поштової кореспонденції, надісланої судом за належною адресою, залежало виключно від суб`єктивної поведінки сторони.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що неотримання листів з копією ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачем та повернення її до суду є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною волею відповідача.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений про розгляд справи у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач не скористався правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

23.04.2018 між Комунальним підприємством «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (постачальник) укладено договір № 60, за умовами якого постачальник зобов`язався в період з 23.04.2018 до 31.12.2018 поставити покупцю нафту і дистиляти за кодом CPV - 09130000-9 за ДК 021:2015 (лот № 1 - бензин А95, лот № 2 - бензин А92, лот № 3 - дизельне паливо) по лоту № 1 - бензин А95 (далі - товар) по талонам (бланкам-дозволу), а покупець - прийняти і оплатити товар в порядку та на умовах цього договору.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.4., 1.5. розділу 1 договору найменування товару (асортимент, кількість та ціна) наведені у додатку № 1 до цього договору (специфікація), що становить невід`ємну частину даного договору. Талон (бланк-дозволу) - спеціальний бланк, обумовленого номіналу, що підтверджує право покупця на отримання на АЗС, визначених постачальником, фіксованої кількості бензину певного найменування, марки, номіналу, зазначеного на ньому. За цим договором постачальник забезпечує постачання бензину талонами номіналом десять, двадцять літрів. Талон (бланк-дозволу) не є платіжним засобом.

Згідно із п. 2.1. розділу 2 договору товар повинен відповідати державним стандартам (ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови») і мати паспорти якості на кожну партію товару та сертифікати відповідності.

Відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору № 60 від 23.04.2018) від 23.04.2018 сторонами договору погоджено постачання бензину А95 у кількості 58000 літрів за ціною 25,86 (за літр) загальною вартістю 1499880,00 грн., що підтверджується підписами повноважних представників сторін договору у специфікації (а.с. 13 об.). Також, сторонами погоджено перелік АЗС постачальника, в тому числі АЗС за адресою: пр-т Московський (С. Бандери), буд. 20-а, м. Київ), про що підписано додаток № 2 до договору № 60 від 23.04.2018 (а.с. 14).

За умовами розділу 3 укладеного договору ціна цього договору (загальна очікувана річна сума оплат за договором на 2018 рік) становить 1499880,00 грн., в тому числі ПДВ - 249980,00 грн. Ціна на товар встановлюється в національній валюті України з один літр. До ціни товару включено всі податки, збори, необхідні платежі, що сплачуються або мають бути сплачені згідно із законодавством України, а також вартість відповідального зберігання товару постачальником в резервуарах АЗС протягом строку дії талонів, витрати постачальника з транспортування до місця призначення, страхування, навантаження, розвантаження. Всі перелічені витрати включені постачальником в ціну товару.

11.07.2018 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору № 60 від 23.04.2018, за умовами якої сторонами договору погоджено провести зміну ціни за одиницю товару, визначеної в додатку № 1 до договору № 60 від 23.04.2018 не більш ніж на 10 відсотків за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми визначеної в договорі, визначено кількість товару (бензин А-95) на рівні 10000 літрів вартістю 258600,00 грн. (25,86 грн. за літр), а з 11.07.2018 на рівні 45580 літрів вартістю 1241143,40 грн. (27,23 за літр) (а.с. 16).

За умовами додаткової угоди сторонами також погоджено внести зміни до п. 3.1. розділу 3 договору та визначити ціну договору (загальну очікувану річну суму оплат за договором на 2018 рік) на рівні 1499743,40 грн., в тому числі ПДВ - 249957,23 грн.

Відповідно до положень розділу 4 договору № 60 від 23.04.2018 розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника. Розрахунки за товар проводяться шляхом оплати покупцем партії товару, кількість та асортимент якого зазначені в заявці, на підставі рахунку протягом десяти робочих днів з дати отримання талонів відповідного номіналу на всю партію товару та після підписання сторонами видаткової накладної. Партія товару не обмежується певною кількістю (не лімітована), за вимогою покупця постачальник зобов`язаний забезпечити постачання талонів на весь об`єм товару у строки, визначені договором. Датою оплати товару вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно із п. 5.1. розділу 5 договору поставка талонів відбувається на підставі заявки покупця, форму якої встановлено у додатку 3 до договору, яка подається відповідальною особою покупця шляхом направлення скан-копії заявки на електронну пошту постачальника: з електронної пошти покупця . Протягом одного робочого дня з дня відправлення покупцем заявки постачальник підтверджує її отримання та погодження шляхом підписання заявки та відправлення скан-копії на електронну пошту покупця з електронної пошти постачальника. Подача заявки у такому порядку підтверджує факт її подачі покупцем та є обов`язковою для виконання постачальником.

Відповідно до п.п. 5.3. - 5.5. розділу 5 договору постачальник зобов`язаний передати покупцю талони протягом двох робочих днів з дня отримання заявки, в порядку передбаченому п. 5.1. договору. Місце передачі талонів: вул. Дегтярівська, 31 корпус 2, м. Київ, 03057. Приймання-передача товару (талонів) проводиться на підставі належним чином оформленої довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей: по кількості - згідно видаткової накладної на товар (талони), по якості - відповідно до документів, які підтверджують його якість (паспорти якості на кожну партію товару та сертифікати відповідності, які надаються на вимогу покупця). Товар вважається поставленим по кількості - згідно видаткової накладної на товар, по якості - відповідно до документів, які підтверджують його якість (паспорти якості на кожну партію товару та сертифікати відповідності, які надаються на вимогу покупця).

26.04.2018 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) за договором № 60 від 23.04.2018, згідно якого позивачем прийнято від відповідача талони А-95 (20) у кількості 400 талонів та А-95 (10) у кількості 200 талонів на отримання пального (А-95 (8000 літрів за ціною 206880,00 грн) та А-95 (2000 літрів за ціною 51720,00 грн)) на загальну суму 258600,00 грн (а.с. 19-20).

Факт прийняття вказаних талонів на пальне підтверджується також видатковою накладною № НКТ-000866 від 26.04.2018 (а.с. 17).

Вказані відомості не спростовані відповідачем.

26.04.2018 відповідачем, на виконання умов укладеного договору, виставлено рахунок-фактуру № НК-0000976 на оплату позивачем 10000 літрів бензину А-95 по талонам (ДСТУ 7687:2015) за ціною 21,55 грн. за літр, загальною вартістю 258600,00 грн (з ПДВ).

Позивачем 27.04.2018 здійснено перерахування на рахунок відповідача ( НОМЕР_1 ) суми коштів згідно рахунку № НК-0000976 від 26.04.2018 у розмірі 258600,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1322 від 27.04.2018 (а.с. 21).

Згідно листа-повідомлення відповідача від 08.05.2018 останнім повідомлено позивача про введення в обіг талонів нового зразка з удосконаленою системою захисту та повідомлено, що отримання товару за талонами існуючого і раніше наданого зразка можливе на АЗС, згідно переліку вказаному в додатках до діючих між підприємствами договорами в термін до 30.06.2018 включно (а.с. 23).

14.05.2018 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) за договором № 60 від 23.04.2018, згідно якого позивачем прийнято від відповідача талони на отримання пального А-95 (20) у кількості 380 талонів (7600 літрів) та А-95 (10) у кількості 140 талонів (1400 літрів) (а.с. 24-25).

12.07.2018 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) за договором № 60 від 23.04.2018, згідно якого позивачем прийнято від відповідача талони на отримання пального А-95 (20) у кількості 400 талонів (8000 літрів на суму 217840,00 грн.) та А-95 (10) у кількості 200 талонів (2000 літрів на сум 54460,00 грн.) (а.с. 27-28).

Факт прийняття вказаних талонів на пальне підтверджується також видатковою накладною № НКТ-002003 від 12.07.2018 (а.с. 26).

12.07.2018 відповідачем, на виконання умов укладеного договору, виставлено рахунок-фактуру № НК-0002009 на оплату позивачем 10000 літрів бензину А-95 по талонам (ДСТУ 7687:2015) за ціною 22,69 за літр, загальною вартістю 272300,00 грн (з ПДВ).

Позивачем 13.07.2018 здійснено перерахування на рахунок відповідача ( НОМЕР_1 ) суми коштів згідно рахунку № НК-0002009 від 12.07.2018 у розмірі 272300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1565 від 13.07.2018 (а.с. 29).

23.08.2018 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі талонів (бланків дозволу на отримання пального) за договором № 60 від 23.04.2018, згідно якого позивачем прийнято від відповідача талони А-95 (10) у кількості 200 талонів та А-95 (20) у кількості 400 талонів на отримання пального (А-95 (2000 літрів за ціною 54460,00 грн) та А-95 (8000 літрів за ціною 217840,00 грн)) на загальну суму 272300,00 грн. (а.с. 32-33).

Факт прийняття вказаних талонів на пальне підтверджується також видатковою накладною № НКТ-002626 від 23.08.2018 (а.с. 31).

21.08.2018 відповідачем, на виконання умов укладеного договору, виставлено рахунок-фактуру № НК-0002521 на оплату позивачем 10000 літрів бензину А-95 по талонам за ціною 22,69 за літр, загальною вартістю 272300,00 грн (з ПДВ).

Позивачем 23.08.2018 здійснено перерахування на рахунок відповідача ( НОМЕР_1 ) суми коштів згідно рахунку № НК-0002521 від 21.08.2018 у розмірі 272300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1693 від 23.08.2018 (а.с. 34).

Відповідно до актів про не відпуск палива автотранспортним засобам КП «Київблагоустрій» від 14.01.2019, складених комісією КП «Київблагоустрій» у складі: заступника директора ОСОБА_1 , начальника відділу автогосподарства Севрука А.Є. , механіка Сивоконя М .М. 14.01.2019 на АЗС № 1109 за адресою: пр-т С. Бандери, буд. 20-а, мю Київ, водію автотранспортного засобу КП «Київблагоустрій» (Тойота Камри, д.н.з. НОМЕР_2 та Форд, д.н.з. НОМЕР_3 ) відмовлено у відпуску бензину А-95 за талонами, закуплених на підставі договору № 60, укладеного між КП «Київблагоустрій» та ТОВ «ТЕХОЙЛ НК» (а.с. 36-37). Факт не відпуску палива на відповідній АЗС також підтверджується актами, складеними 14.01.2019 водіями КП «Київблагоустрій» (а.с. 36 об., 37 об.).

За умовами п.п. 6.1. розділу 6 договору покуць зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати поставлений товар, отримувати поставлений товар згідно з видатковою накладною, отримувати товар через мережу АЗС постачальника, належно виконувати умови цього договору.

Відповідно до п.п. 6.3.1. - 6.3.4. п. 6.3. розділу 6 договору постачальник зобов`язаний належним чином виконувати умови цього договору, забезпечити поставку товару (партії товару) у строки та у спосіб, передбачений цим договором через АЗС постачальника, що розміщені за адресами, згідно з додатком 2 до цього договору, з використанням талонів, поставляти талони (товар) в строки (термірни), визначені цим договором, поставляти товар, якість якого відповідає вимогам розділу 2 цього договору та підтверджується відповідними документами, визначеними цим розділом.

Відповідно до п. 8.1. розділу 8 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін (у випадку використання) і діє до 31.12.2018 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором, в тому числі в частині розрахунків.

Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач у позовній заяві стверджує, що з 14.01.2019 не здійснено жодного відвантаження товару з АЗС, відповідачем не повернуто позивачу бензину А-95 (ДСТУ 7687:2015) у кількості 2790,00 літрів, що складає 75971,70 грн. Вважає, що відповідач набув майно без достатньої правової підстави у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 266 Господарського кодексу України передбачено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами встановлено, що відповідач ТОВ «ТЕХОЙЛ НК», за умовами укладеного договору, передав позивачу талони на паливо, що підтверджується актами приймання-передачі талонів (блоків дозволу на отримання пального). Позивачем здійснено оплату за придбані талони на паливо. Вказаний факт відповідачем не спростовано.

В той же час, згідно актів позивача від 14.01.2019 за вказаними талонами позивачу не було здійснено відпуск палива на відповідній АЗС, яка входить до переліку станцій, погоджених сторонами договору на відпуск пального.

За умовами п.п. 5.7., 5.8., 5.12. розділу 5 укладеного договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент приймання-передачі талонів. Прийнятий в даному випадку товар знаходиться на відповідальному зберіганні у постачальника до обміну покупцем талонів на товар. Вартість відповідального зберігання протягом строку дії талонів включено до ціни товару. Ризики випадкового знищення або випадкового псування переходять до покупця з моменту одержання (відпуск) товару по талонах на АЗС. Талони мають строк дії, який не може бути менше, ніж один рік з моменту передачі талонів покупцю по видатковій накладній. Постачальник зобов`язаний відвантажити товар одразу після пред`явлення представником покупця талонів. Талони після їх обміну на товар вважаються погашеними та, відповідно, недійсними.

Відповідно до п. 7.1. розділу 7 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та договором.

Згідно із п.п. 6.2.4. п. 6.2. розділу 6 договору покупець має право у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань постачальником, в тому числі відмови від зменшення ціни за одиницю товару, - достроково розірвати договір в односторонньому порядку, повідомивши про це постачальника у строк п`ять календарних днів до дати розірвання шляхом направлення письмового повідомлення на поштову або електронну адресу постачальника із зазначенням дати розірвання договору.

06.02.2019 позивач звернувся до відповідача із письмовим повідомленням-вимогою про дострокове розірвання договору в односторонньому порядку та передачу відповідачем всього обсягу невибраного бензину А-95 (ДСТУ 7687:2015) у кількості 2790,00 літрів не пізніше семи днів з дати розірвання договору (а.с. 39-40).

Вказане повідомлення-вимогу отримано відповідачем 22.02.2019, про що свідчить реєстр вручення поштових відправлень Укрпошти (а.с. 57).

Відповідачем вказане повідомлення-вимога не виконана та залишена поза увагою.

Факт не відпуску палива на АЗС стороною відповідача не спростовано, належних та допустимих доказів у спротування викладеного подано не було.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не здійснено відпуск палива за придбаними позивачем талонами, при цьому позивачем сплачено вартість талонів на паливо, позовні вимоги позивача про повернення вартості не відпущеного палива у розмірі 2790,00 літрів на загальну суму 75971,70 грн. є обгрунтованими. Розрахунок вартості не відпущеного палива, наведеного позивачем, є обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Заперечень щодо заявлених позовних вимог відповідачем надано не було.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача у справі 1921,00 грн. судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХОЙЛ НК» (вул. Ярославів Вал, буд. 5-В, м. Київ, 01030, ідентифікаційний код 41486736) на користь Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2, м. Київ, 03057, ідентифікаційний код 26199708) суму відшкодування у розмірі 75971 грн. 70 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп., а всього 77892 (сімдесят сім тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн. 70 (сімдесят) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2019.

Суддя В.О.Демидов