РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2019Справа № 910/8126/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНКОМ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948"

про стягнення 3 215 605,33 грн.

за участю представників:

позивача: Кротюк О.В.

відповідача: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНКОМ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" про стягнення 3 215 605,33 грн., у тому числі 2 755 116, 00 грн. - основного боргу, 117 752, 90 грн. - 3 % річних та 342 736, 43 грн. - інфляційні втрати.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № 0711-17 від 14.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8126/19, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.07.2019.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 235.

У судовому засіданні 23.07.2019 представник позивача подав письмову заяву в порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 23.07.2019 судом постановлено ухвалу не виходячи до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 910/8126/19 до судового розгляду по суті на 13.08.2019.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 76 та 79 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень частини дев`ятої статті 165 названого Кодексу.

Представник позивача у судовому засіданні 13.08.2019 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 13.08.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНКОМ" (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948" (відповідач) 14.11.2017 укладено договір поставки № 0711-17, відповідно до якого позивач зобов`язався поставити відповідачу обладнання відповідно до специфікації, а останній прийняти та оплатити вартість товару.

Відповідно до пункту 2.1 договору поставки № 0711-17 від 14.11.2017 вартість товару вказана у специфікації до договору.

Згідно договору № 0711-17 від 14.11.2017 у позивача виник обов`язок поставити вимірювальну платформу в кількості п`яти одиниць загальною вартістю 4 750 200, 00 грн.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач, 22 грудня 2017 року поставив, а відповідач прийняв вимірювальну платформу в кількості п`яти одиниць на суму 4 750 200, 00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 0711-17 від 22.1.2017 на суму 4 750 200, 00 грн., довіреністю № 257 від 21.12.2017, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 3.2 договору поставки № 0711-17 від 14.11.2017 оплата здійснюється у два етапи: аванс в сумі 1 995 084, 00 грн., кінцевий розрахунок в сумі 2 755 116, 00 грн. вартості товару оплачується у термін до п`ятнадцяти робочих днів з дати постачання товару відповідачу.

Втім, відповідач в порушення умов договору поставки № 0711-17 від 14.11.2017 у повному обсязі не сплатив вартість товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 2 755 116, 00 грн.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Частиною першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов`язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Основні зобов`язання, що виникли у позивача внаслідок укладення договору це поставка і передача товару, у відповідача - прийняття товару та оплата його вартості.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач, 07.06.2019 звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, яка залишилися останнім без задоволення.

Оскільки факт поставки обладнання позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості товару у повному обсязі суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 2 755 116, 00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що втрати, пов`язані з інфляційними процесами в державі за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначені позовні вимоги обгрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 117 752, 90 грн. - 3 % річних та 342 736, 43 грн. - інфляційні втрати (період з 17.01.2018 по 20.06.2019) підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем та адвокатським бюро «Олександра Кротюка» 03.06.2019 укладено договір № 9/2019 про надання правової допомоги, відповідно до якого бюро зобов`язалося надавати позивачу правову допомогу, відносно будь-яких питань, пов`язаних зі стягненням заборгованості за договором поставки № 0711-17 від 14.11.2017, укладений з товариством з обмеженою відповідальністю "СВЕМОН-ЗАХІД 1948".

В частині першій та другій статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

На підтвердження вказаних витрат, до матеріалів справи надано копії договору № 9/2019 про надання правової допомоги від 03.06.2019 та додатку до нього, розрахунок та опис наданих правничих послуг, платіжного доручення № 202 від 16.07.2019 на суму 20 000, 00 грн.

За частинами третьою та четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно опису наданих правничих послуг розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 20 000, 00 грн., в означену суму входять наступні види послуг: попереднє ознайомлення з документами ТОВ «Техенком», надання усних консультацій, підготовка, складання та подання позовної заяви до суду, представництво інтересів ТОВ «Техенком» в Господарському суді міста Києва по справі № 910/8126/19.

Таким чином, суд встановлює, що у даному випадку сума витрат на професійну правничу допомогу може бути віднесена до складу судових витрат у розумінні статті 123 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на наведене, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНКОМ" до товариства з обмеженою відповідальністю"СВЕМОН-ЗАХІД 1948" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю"СВЕМОН-ЗАХІД 1948" (04053, місто Київ, вулиця Обсерваторна, будинок 6, приміщення 5, ідентифікаційний код 39139461) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХЕНКОМ" (02081, місто Київ, вулиця Клеманська, 3, ідентифікаційний код 33148046) 2 755 116 (два мільйони сімсот п`ятдесят п`ять тисяч сто шістнадцять) грн. 00 коп. - основного боргу, 117 752 (сто сімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві) грн. 90 коп. - 3 % річних, 342 736 (триста сорок дві тисячі сімсот тридцять шість) грн. 43 коп. - інфляційні втрати, 48 234 (сорок вісім тисяч двісті тридцять чотири) грн. 07 коп. - судового збору та 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 14.08.2019.

Суддя Т.Ю. Кирилюк