Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/221/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Мельникової Тамари Кас`янівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Акціонерного Товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович ( АДРЕСА_2 )

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

за участі:

- позивача- Мельникової Т.К. , паспорт НОМЕР_2 , виданий 30.11.01,

- представника позивача - Філіпової Н.П., ордер серія РН-289 № 024 від 02.05.19

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року Фізична особа-підприємець Мельникова Тамара Кас`янівна звернулася в Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем від 10.04.2019, таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем не подано всіх необхідних документів передбачених п. 2 "Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" затвердженого постановою Кабінету міністрів Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника. Поряд з цим, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням строків визначених статтею 88 Закону України "Про нотаріат".

Крім того, Фізична особа-підприємець Мельникова Тамара Кас`янівна зазначила, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису взята до уваги заборгованість, яка вже стягується з неї на користь відповідача за рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.10.2014 року у справі №918/1207/14, а отже на думку позивача, сума заборгованості яка запропонована оспорюваним виконавчим написом нотаріуса до стягнення з неї на момент вчинення такої нотаріальної дії вже не існувала, оскільки була попередньо стягнута вищевказаним рішенням суду.

За наведених обставин позивач просила задовольнити позов в повному обсязі та визнати виконавчий напис № 2213 від 10.04.2018 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, разом із позовною заявою Фізична особа-підприємець Мельникова Тамара Кас`янівна на розгляд Господарському суду Рівненської області подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду від 01.04.2019 вказану заяву задоволено та зупинено стягнення на підставі постанови про відкриття провадження державного виконавця Рівненського міського відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Карпинської А.Ю. від 10.01.2019 ВП № 57978796 з примусового виконання виконавчого напису № 2213 від 10.04.2019 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.05.2019.

Ухвалою суду від 03.04.2019 було залишено вказану позовну заяву без руху та надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

12.04.2019 позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, у зв`язку із чим, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.04.2019 продовжено розгляд справи № 918/221/19.

02.05.2019 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшов відзив у якому останній просив відмовити у задоволенні позову обґрунтовуючи це тим, що позивач не спростовує, а ні факту заборгованості перед Акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі. Також вказує, що для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи які підтверджують наявність заборгованості та її безспірність. Крім цього, на думку відповідача строк на звернення щодо вчинення виконавчого напису, визначений ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" пропущений не був, оскільки останній вважає, що у даному випадку певною дією для початку перебігу строку має бути дата припинення дії договору, а укладений кредитний договір між позивачем та відповідачем є дійсним, оскільки визначені ним зобов`язання не виконані Фізичною особою-підприємцем Мельниковою Тамарою Кас`янівною по сьогоднішній день.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.05.2019 розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 14.05.2019.

11.05.2019 від представника позивача до господарського суду надійшло клопотання в порядку статті 81 ГПК України про витребування доказів. З урахуванням поданих уточнень у судовому засіданні 14.05.2019, позивач та її представник просили витребувати у третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. всі документи які стосуються або на підставі яких було вчинено виконавчий напис щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором від 01.06.2012 в сумі 135 337,31 грн.

Ухвалою суду від 14.05.2019 вказане клопотання задоволено та зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швецю Р.О. надати суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали докази, а саме: належним чином завірені копії всіх документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №2213 від 10.04.2018 року, щодо стягнення з фізичної особи-підприємця Мельникової Тамари Кас`янівни заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.06.2012 року в сумі 135 337,31 грн. Розгляд справи у підготовчому провадженні, з урахуванням ухвали суду від 28.05.2019 про виправлення описки, відкладено на 30.05.2019.

20.05.2019 через відділ канцелярії суду від позивача надійшли заперечення на відзив.

30.05.2019 на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2019, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. подані копії документів на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 2213 від 10.04.2018.

Ухвалою суду від 30.05.2019 продовжено підготовче провадження на 30 днів. Розгляд справи відкладено на 20.06.2019.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.06.2019 закрито підготовче провадження у справі № 918/221/19, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2019.

У судовому засіданні 02.07.2019 судом оголошувалася перерва на 01.08.2019 на 15:10, про що відповідач та третя особа повідомлявся ухвалою суду від 02.07.2019.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання 01.08.2019 не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 136,137).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки неявка відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи попередньо подані ними заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.06.2012 між Публічним акціонерним товариством "ПриватБанк" (у подальшому у зв`язку із зміною назви - Акціонерне товариство "ПриватБанк") (далі по тексту Банк) та Фізичною особою-підприємцем Мельниковою Тамарою Кас`янівною (далі по тексту Підприємець) було підписано Заяву, згідно якої відповідач погодилася з "Умовами та правилами надання банківських послуг", та через систему інтернет-клієнт-банкінг приєдналася до "Умов та правил надання банківських послуг", що розміщені в мережі Інтернет, тарифів банку, які разом складають Договір банківського обслуговування (далі Договір).

Відповідно до умов зазначеного Договору Підприємцю було встановлено ліміт на поточний рахунок НОМЕР_3 в розмірі 27 000 грн який позивачем був використаний, що і не заперечувалося останньою.

Як вбачається із матеріалів справи, Підприємець свої зобов`язання за Договором, щодо повернення кредитних коштів, не виконала, у зв`язку із чим Банк у 2014 році звернувся з позовом до Підприємця про стягнення 36 656, 90 грн заборгованості яка утворилася станом на 05.08.2014.

Рішенням Господарського суду від 06.10.2014 у справі № 918/1207/14 вказаний позов задоволено. Стягнуто з Підприємця на користь Банку 26 229,55 грн - основного боргу за кредитом, 7 411,08 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1 599,85 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1 416,42 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом та 1 827,00 грн судового збору (а.с. 17-19).

21.10.2014 на виконання вказаного рішення було видано наказ №918/1207/14 (а.с. 20).

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Карпинською А.Ю. від 27.05.2016 відкрито виконавче провадження ВП № 51251027 з виконання наказу від 21.10.2014 № 918/1207/14 (а.с. 21).

У подальшому, 10.04.2018 Банк звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису на копії Кредитного договору б/н від 01.06.2012 для стягнення боргу у сумі 135337,31 грн (а.с. 95).

10.04.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером № 2213, за яким пропонується стягнути заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з Фізичної особи-підприємця Мельникової Тамари Кас`янівни, не сплачену в строк за Кредитним договором б/н від 01.06.2012.

Відповідно до вказаного виконавчого напису, строк, за який провадиться стягнення -1946 днів, а саме: з 01.06.2012 по 29.09.2017.

Сума, що підлягає стягненню, складає 135337 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 26229,55 грн; заборгованість за відсотками - 54 251,23 грн.; заборгованість з комісії - 9695,26 грн.; заборгованість з пені за період з 01.11.2015 по 29.09.2017 - 45161,27 грн. (а.с. 23, 97)

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Карпинською А.Ю. від 10.01.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 57978796 з виконання вищевказаного виконавчого напису (а.с. 22).

Разом з тим, як стверджується довідкою Головного управління пенсійного Фонду України в Рівненській області від 14.03.2019 № 752/03-04, відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Рівне від 17.10.2017 ВП № 5125027 згідно наказу Господарського суду Рівненської області від 21.10.2014 № 918/1207/14, починаючи з 1 листопада 2017 року з пенсії відповідача утримується заборгованість на користь Банку у сумі: 26 229,55 грн - основного боргу за кредитом, 7 411,08 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1 599,85 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1 416,42 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом та 1 827,00 грн витрати по сплаті судового збору. Та відповідно до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Рівне від 10.04.2019 ВП № 57978796, згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. від 10.04.2018 № 2213, починаючи з 1 березня 2019 року з пенсії відповідача утримується борг на користь Банку у сумі 135337 грн, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 26229,55 грн; заборгованість за відсотками - 54 251,23 грн.; заборгованість з комісії - 9695,26 грн.; заборгованість з пені за період з 01.11.2015 по 29.09.2017 - 45161,27 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що виконавчий напис від 10.04.2018 за №2213, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що для вчинення виконавчого напису відповідачем не було додано документів відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд при прийнятті рішення керується наступним.

Згідно з вимогами ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як унормовано ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (надалі -Перелік).

Пунктами 1 та 2 глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 передбачено, що захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна.

Як передбачено підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктами 2.1 - 2.3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Пунктом 3 глави 16 розділу ІІ Порядку, встановлені умови за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, зокрема (п.3.5), при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З копій матеріалів нотаріальної справи, наданої третьою особою Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. (а.с. 93-104), встановлено, що Банком 10.04.2018 було подано до нотаріуса заяву про вчинення виконавчого напису №б/н від 26.10.2017 у якій Банк просив вчинити виконавчий напис на копії кредитного договору № б/н від 01.06.2012 для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме: 135337,31 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 26229,55 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 54251,23, заборгованість з комісії у розмірі 9695,26 грн, заборгованість з пені за період з 01.11.2015 по 29.09.2017 у розмірі 45161,27 грн.

Згідно пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Виходячи з наявних у справі документів, що надані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О., на підставі яких був вчинений спірний виконавчий напис, відповідачем фактично було подано нотаріусу з-поміж іншого копію Заяви про відкриття поточного рахунку і картку зі зразками підписів та відтиском печатки від 01.06.2012 та розрахунок заборгованості за договором № б/н від 01.06.2012.

З наведеного вбачається, що під кредитним договором відповідач мав на увазі Заяву про відкриття поточного рахунку і картку зі зразками підписів та відтиском печатки від 01.06.2012, підписавши яку позивач погодився з "Умовами та правилами надання банківських послуг", розміщених на сайті Банку www.privatbank.ua, Тарифами Банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів та відтисками печатки складають Договір банківського обслуговування, та відповідно до якого позивачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок.

Водночас, суд зазначає, що пунктом 1 Переліку передбачено необхідність подання нотаріусу саме оригіналу нотаріально посвідченої угоди, а натомість відповідачем було подано копію Заяви про відкриття поточного рахунку і картку зі зразками підписів та відтиском печатки від 01.06.2012.

При цьому, суд вважає, що в будь-якому разі вказана Заява про відкриття поточного рахунку і картка зі зразками підписів та відтиском печатки від 01.06.2012 мала бути подана відповідачем нотаріусу з відповідними додатковими документами, які лише в комплексі можуть бути оцінені як кредитний договір та є доказами виникнення кредитних правовідносин між сторонами.

Крім того, суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Зокрема, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

При цьому, поданий відповідачем для вчинення виконавчого напису документ під назвою "Розрахунок заборгованості за договором № б/н від 01.06.2012" не є випискою з рахунку боржника в розумінні чинного законодавства, зокрема, пунктом 5.5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 №254, згідно якого, виписка з особового рахунку має містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Доказів подання нотаріусу саме засвідченої виписки з особового рахунку боржника, яка значиться у п. 2 додатків до заяви про вчинення виконавчого напису відповідачем в матеріали справи надано не було.

Поряд з викладеним Суд зазначає, що відповідно до пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. (підпункт 5.1)

Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2).

Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. (підпункт 5.3)

Отже, вчинення виконавчого напису можливе лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось.

Відтак, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису на копії договору для стягнення боргу частинами в порядку підпункту 5.3 Порядку вчинення нотаріальних дій, відповідач в будь-якому разі мав надати також оригінал договору для відмітки про вчинення виконавчого напису, чого у даному випадку здійснено не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Разом з тим, як вбачається з самого виконавчого напису, всупереч вимогам підпункту 5.3 Порядку вчинення нотаріальних дій, він вчинений, а ні на копії боргового документа, а ні на виписці з особового рахунку боржника.

Зазначене свідчить, що подані до заяви про вчинення виконавчого напису документи не відповідають передбаченим Переліком документам, які мають бути подані нотаріусу для вчинення нотаріального напису на виконання зобов`язань, що виникають із кредитних правовідносин.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" та пункту 3.1 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

За змістом статті 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання.

Як вбачається з виконавчого напису від 10.04.2018, стягнення здійснюється за загальний період з 01.06.2012 по 29.09.2017.

Водночас, зважаючи на вказаний період, що складає більше п`яти років, з огляду на заявлення Банком до стягнення окрім основної заборгованості також заборгованості по черговим платежам без конкретного періоду їх нарахування, Суд вважає підставними та не спростовними доводи позивача про те, що Банком порушено правила звернення до нотаріуса за вчинення виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги щодо окремих платежів минуло більше трьох років. При цьому, а ні з наявних в матеріалах справи документів, а ні з поданих відповідачем пояснень у відзиві не вбачається таких, які б доводили протилежне.

Судом також встановлено, що за рішенням Господарського суду від 06.10.2014 у справі № 918/1207/14 стягнуто з Підприємця на користь Банку заборгованість яка утворилася станом на 05.08.2014, а саме: 26 229,55 грн - основного боргу за кредитом, 7 411,08 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом, 1 599,85 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 1 416,42 грн - заборгованості по комісії за користування кредитом та 1 827,00 грн судового збору.

Водночас, за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса передбачено стягнення з позивача на користь Банку заборгованості за кредитним договором № б/н від 01.06.2012 у сумі 135337 грн, яка виникла за періоди з: 01.06.2012 по 29.09.2017 та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 26229,55 грн; заборгованості за відсотками - 54 251,23 грн.; заборгованості з комісії - 9695,26 грн.; заборгованості з пені за період з 01.11.2015 по 29.09.2017 - 45161,27 грн.

Отже, як рішення господарського суду так і виконавчий напис приватного нотаріуса передбачають стягнення суми основної заборгованості за кредитом, заборгованості по відсотках та комісії, а відтак, Суд погоджується з доводами позивача про те, що наявність рішення суду про стягнення заборгованості та одночасна наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення одних і тих же сум заборгованості за ті ж періоди її виникнення та за одним й тим же договором кредиту матимуть наслідки подвійного стягнення і свідчить про те, що заборгованість не є безспірною.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені вище обставини спростовують всі наведені доводи відповідача у відзиві та свідчать про наявність підстав для визнання виконавчого напису №2213 від 10.04.2018 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Отже, Банком не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів в підтвердження своїх доводів та не спростовано вищевикладених висновків Суду, а тому Суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Мельникової Тамари Кас`янівни до Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в розмірі 2 881,50 грн. покладаються на відповідача з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Мельникової Тамари Кас`янівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович ( 01001 , м. Київ , вул . Трьохсвятительська, 11 кв. 25 ) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволити повністю.

2. Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем 10 квітня 2018 року зареєстрованого в реєстрі за № 2213 таким що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь Фізичної особи-підприємця Мельникової Тамари Кас`янівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 2 881 грн 50 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 12 серпня 2019.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич