ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2019 м. Дніпро Справа № 904/781/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. доповідач,

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Астраханцева Л.Т., довіреність № 007.1Др-316-0519 від 20.05.2019, адвокат;

від відповідача: Солодухін М.В., довіреність № 63-03/2д від 17.01.2019, представник;

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 у справі № 904/781/19 (суддя Новікова Р.Г.), повний текст рішення складено 13.06.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз», м. Дніпро

до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.12.2018 № 54/17-р/к у справі № 54/18-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.12.2018 № 54/17-р/к у справі № 54/18-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що при прийнятті спірного рішення відповідачем не встановлено фактів, які можуть вказувати на вчинення АТ «Дніпропетровськгаз» порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та невірно кваліфіковано дії останнього як порушення конкурентного законодавства, а відтак неправомірно притягнуто позивача до відповідальності.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 у справі № 904/781/19 здійснено заміну найменування позивача з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».

Відмовлено у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.12.2018 № 54/17-р/к по справі № 54/18-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

Рішення місцевого господарського суду мотивоване не доведеністю позивачем належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами подання ним Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу Голови відділення витребуваної інформації в повному обсязі, а тому суд не виявивши достатніх підстав для задоволення вимог щодо визнання недійсним оспорюваного рішення відмовив у задоволенні позовних вимог.

Відхиляючи посилання позивача на некоректність запрошуваної інформації, що позбавило останнього можливості визначити обсяги запитуваної інформації, місцевий господарський суд зазначив про те, що позивач не надав доказів, які б свідчили про вжиті ним заходи для уточнення чи з`ясування змісту вимоги відповідача в тій частині, що була йому незрозумілою.

Разом з тим, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що на дату надання відповіді АТ «Дніпропетровськгаз» володіло інформацією щодо кількості погоджених проектних робіт, кількості прийнятих монтажних робіт та кількості послуг налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та їх достовірності.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду позивач, назву якого змінено на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд відмовляючи у задоволенні позовних вимог, не надав належної правової оцінки доводам та доказам позивача, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, зокрема, судом не надано належної правової оцінки доводам позивача про те, що ненадання витребуваної інформації у повному обсязі на вимогу відповідача відбулося у зв`язку із некоректним запитом такої інформації. Висновок місцевого господарського суду про невжиття позивачем заходів для уточнення чи з`ясування змісту вимоги відповідача ґрунтується виключно на внутрішньому переконанні та доводах відповідача, а не чинному законодавстві.

Апелянт зазначає, що відповідаючи на пункти 5, 6, 7 вимоги позивач виходив з того, що запрошена інформація стосується переліку організацій, які виконують відповідні роботи на ринку України, оскільки за своїм змістом запрошувана інформація не обмежувалась обсягом виключно по організаціям, які зверталися до позивача та не містила конкретних слів «погоджених Товариством». Тобто, предметом запитуваної інформації відносно суб`єктів господарювання, що стала приводом для спору була інформація, яка мала значно більший обсяг, володільцем та розпорядником якої позивач не є у зв`язку з розподілом функцій з її розпорядження серед інших учасників ринку і в силу закону не може збирати її, відповідати за її повноту і достовірність, що унеможливлює її надання на вимогу відповідача.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що право Антимонопольного комітету на інформацію не є абсолютним та знаходиться у прямій залежності від задач і цілей зазначеного органу, а обов`язок суб`єктів господарювання надати інформацію знаходиться в прямій залежності від об`єктивних можливостей виконати таку вимогу. Апелянт вважає, що його діям по наданню інформації не в повному обсязі передувала помилка Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, яка виражалася в некоректності запитуваної інформації, що призвело до об`єктивної неможливості позивача надати інформацію, тому в діях позивача відсутні ознаки правопорушення, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Також апелянт посилається на те, що місцевим господарським судом не з`ясовані підстави вимагати відповідачем таку інформацію у позивача, що входить в предмет доказування у справах зі спорів, пов`язаних з оскарженням рішень органів антимонопольного комітету. Оскільки відповідач вимогу про надання інформації надіслав на адресу позивача на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України № 13-01/460 від 06.07.2018, а до матеріалів справи означений документ не надав. Вказаний факт залишився поза увагою суду першої інстанції та без відповідної перевірки зазначених обставин.

З урахуванням всього вищевикладеного апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 у справі № 904/781/19 та визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.12.2018 № 54/17-р/к у справі № 54/18-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

19.07.2019 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач не погоджується із апеляційною скаргою та просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Відповідач зазначає, що витребування інформації здійснювалось на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України від 06.07.2018 № 13-01/460 з метою дослідження ринку розподілу природного газу, а тому безпідставними є доводи апелянта про нез`ясування місцевим господарським судом питання правомірності витребування відповідачем інформації, оскільки такі повноваження передбачені ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та Положенням про територіальне відділення.

Відповідач зазначає, що витребувана у пунктах 5, 6, 7 інформація стосувалась кількості погоджених проектних робіт, кількості прийнятих монтажних робіт та кількості наданих послуг налагодження каналів зв`язку системи дистанційної передачі, тобто інформації про дії, які вже відбулись в часі і щодо яких Товариство мало інформацію.

Оскільки газорозподільне підприємство здійснює прийняття монтажних робіт, налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності під час пуску газу, здійснює обстеження вузла обліку газу та можливість його використання, то станом на дату надання відповіді на вимогу АТ «Дніпропетровськгаз» володіло інформацією щодо кількості погоджених Товариством проектних робіт, кількості прийнятих монтажних робіт та кількості послуг налагодження каналів зв`язку системи дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності.

У відповіді на п. 10 вимоги АТ «Дніпропетровськгаз» зазначило кількість встановлених та прийнятих в експлуатацію систем дистанційної передачі даних, але не надало акти, які підтверджують введення систем дистанційної передачі даних в експлуатацію, оскільки таких актів не складало. В той же час, відповідач зазначає, що п. 3 ч. 3 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено порядок з організації та облаштування комерційних вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних, в якому, зокрема, складання актів введення в експлуатацію систем дистанційної передачі даних безпосередньо покладено на Оператора ГРМ, тобто, у даному випадку на АТ «Дніпропетровськгаз».

Крім того, відповідач зазначає, що АТ «Дніпропетровськгаз» не зверталося до територіального відділення з приводу роз`яснень та уточнень інформації, яку необхідно було надати на вимогу.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 у справі № 904/781/19, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 05.08.2019.

05.08.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України № 13-01/460 від 06.07.2018, Дніпропетровським обласним територіальним відділенням проводилось дослідження ринку розподілу природного газу, у зв`язку з чим 12.07.2018 на адресу АТ «Дніпропетровськгаз» надіслано вимогу про надання інформації № 54-02/784. Строк надання відповіді на вимогу становив п`ятнадцять днів з дати її отримання (а. с. 34-36).

За змістом вимоги, відповідач просив позивача надати інформацію в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зокрема:

- перелік проектних організацій, що здійснювали розробку робочих проектів з організації та облаштування систем дистанції передачі даних за формою, наведеною в таблиці (п. 5 вимоги);

- перелік монтажних організацій, що здійснювали встановлення систем дистанційної передачі даних за формою, наведеною в таблиці (п. 6 вимоги);

- перелік організацій, що здійснювали налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності за формою, наведеною в таблиці (п. 7 вимоги);

- зазначити кількість встановлених та прийнятих в експлуатацію систем дистанційної передачі даних, що підтверджується актами введення в експлуатацію. Відповідь надати за формою таблиці, наведеної в пункті 1 вимоги. Надати по 5 примірників актів введення в експлуатацію за кожен рік (п. 10 вимоги).

Вказана вимога отримана позивачем 16.07.2018, що не заперечується.

Листом № Dp007.2Cк-12972-0718 від 31.07.2018 відповідач надав відповідь на вимогу № 5402/784 від 12.07.2018 (а. с. 37-40).

За результатом розгляду зазначеної відповіді Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України дійшло до висновку, що АТ «Дніпропетровськгаз» не в повному обсязі надало інформацію на вимогу.

21.12.2018 Адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 54/18-18 прийнято рішення № 54/17-р/к, яким визначено, що АТ «Дніпропетровськгаз» не надало до територіального відділення інформацію на пункти 5, 6, 7 вимоги в частині кількості погоджених проектних робіт, кількості прийнятих монтажних робіт та кількості послуг налагодження каналів зв`язку системи дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності.

В пункті 29 рішення № 54/17-р/к від 21.12.2018 зазначено, що розроблена проектна документація має бути погоджена газорозподільним підприємством, також газорозподільне підприємство здійснює прийняття монтажних робіт та налагодження каналів зв`язку системи дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності під час запуску.

Згідно п. 36 рішення № 54/17-р/к від 21.12.2018, у відповідь на п. 10 вимоги АТ «Дніпропетровськгаз» необхідно було надати інформацію щодо кількості встановлених та прийнятих в експлуатацію систем дистанційної передачі даних, що підтверджується актами введення в експлуатацію та надати по 5 примірників актів введення в експлуатацію за кожен рік.

В пункті 41 рішення № 54/17-р/к від 21.12.2018 зазначено, що АТ «Дніпропетровськгаз» не надало до територіального відділення інформацію в частині надання актів, які підтверджують введення систем дистанційної передачі даних в експлуатацію, а відтак надало інформацію в неповному обсязі на 10 пункт вимоги.

В пункті 42 рішення № 54/17-р/к від 21.12.2018 зазначено, що АТ «Дніпропетровськгаз» не зверталось до територіального відділення з приводу роз`яснень та уточнень інформації, яку було необхідно надати на вимогу.

Рішенням № 54/17-р/к від 21.12.2018 визнано дії АТ «Дніпропетровськгаз», щодо надання інформації в неповному обсязі на вимогу про надання інформації № 54-02/784 від 12.07.2018, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Рішенням № 54/17-р/к від 21.12.2018 на АТ «Дніпропетровськгаз» за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено штраф у розмірі 13600,00 грн.

Вказане рішення надійшло до позивача 02.01.2019.

Позивач не погоджується з рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 54/18-18 та просить визнати його недійсним у судовому порядку, що і є причиною спору в даній справі.

6. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Згідно положень ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це призвело до прийняття неправильного рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Стаття 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» визначає основні завданням Антимонопольного комітету України, якими є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання (ч. 1 ст. 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет»).

Матеріалами справи підтверджується, що Дніпропетровським обласним територіальним відділенням проводилось дослідження ринку розподілу природного газу, у зв`язку з чим 12.07.2018 на адресу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» надіслано вимогу про надання інформації № 54-02/784, в якій відповідач просив надати інформацію в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», зокрема: надати перелік проектних організацій, що здійснювали розробку робочих проектів з організації та облаштування систем дистанції передачі даних за формою, наведеною в таблиці (п. 5 вимоги); надати перелік монтажних організацій, що здійснювали встановлення систем дистанційної передачі даних за формою, наведеною в таблиці (п. 6 вимоги); надати перелік організацій, що здійснювали налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності за формою, наведеною в таблиці (п. 7 вимоги); зазначити кількість встановлених та прийнятих в експлуатацію систем дистанційної передачі даних, що підтверджується актами введення в експлуатацію. Відповідь надати за формою таблиці, наведеної в пункті 1 вимоги. Надати по 5 примірників актів введення в експлуатацію за кожен рік (п. 10 вимоги).

Як вбачається з листа № Dp007.2Cк-12972-0718 від 31.07.2018. у відповідь на п. 5 вимоги № 54-02/784 від 12.07.2018 позивач зазначає, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» не веде окремо облік по проектним організаціям і не володіє повною інформацією про проектні організації, що здійснюють проектування систем дистанційної передачі даних, а тим паче, кількість наданих ними послуг.

При цьому, ПАТ «Дніпропетровськгаз» зазначає, що йому відомо, що розробки проектів з організації та облаштування систем дистанційної передачі даних, здійснюють, зокрема: ТОВ «СМП "Проектгазбуд», ТОВ «Укргазінжинірінг», ТОВ «Аріна ЛТД», ТОВ «Газгольдер плюс», ТОВ «НВО «Біоенергетика».

У відповідь на п. 6 вимоги позивач повідомив, що не веде окремо облік по монтажним організаціям і не володіє повною інформацією про монтажні організації, що здійснюють монтаж та встановлення систем дистанційної передачі даних та кількість наданих ними послуг.

При цьому, ПАТ «Дніпропетровськгаз» зазначає, що йому відомо, що монтаж та встановлення систем дистанційної передачі даних, здійснюють, зокрема: ТОВ «СМП «Проектгазбуд», ТОВ «Укргазінжинірінг», ТОВ «Аріна ЛТД», ТОВ «Газгольдер плюс», ТОВ «НВО «Біоенергетика».

У відповідь на п. 7 вимоги позивач повідомив, що надання інформації з переліку організацій, що здійснювали налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності не є можливим, оскільки позивач не веде облік по таким видам робіт.

У відповідь на п. 10 вимоги позивачем вказано, що ним прийнято в експлуатацію 616 систем дистанційної передачі даних. При цьому, позивач зазначив, що надання копій актів введення в експлуатацію не є можливим оскільки, складання цих актів не передбачено Кодексом ГРС.

Пунктом 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені, зокрема, п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Як зазначено у розділі 5 рішення № 54/17-р/к згідно декларації з податку на прибуток підприємства дохід (виручка) Товариства від реалізації продукції (товарів, робі, послуг) за 2017 рік відповідно до звіту про фінансові результати становить 1003624 тис. грн.

Розрахунок розміру штрафу не є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до п. 5.1. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005 (далі - Правила) постачання газу споживачу здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку газу.

Положеннями п. 5.4 Правил визначено, що обстеження вузла обліку газу на можливість його використання як комерційного здійснюється представниками облікової організації та споживача.

Власник вузла обліку газу має надати іншій стороні договору проектну та виконавчу документацію, свідоцтва про повірку або метрологічну атестацію ЗВТ, які встановлені на вузлі обліку газу.

Під час обстеження перевіряється відповідність вузла обліку газу технічним умовам, проектній документації та вимогам цих Правил.

За позитивними результатами перевірки складається акт обстеження вузла обліку газу, форма якого наведена у додатку 2.

Пунктом 3 частини 3 розділу X Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, передбачено, що організація та облаштування комерційних вузлів обліку засобами дистанційної передачі даних здійснюється у такому порядку:

- отримання у Оператора ГРМ технічного завдання на проектування організації та облаштування засобів дистанційної передачі даних на комерційному вузлі обліку;

- розробка на підставі технічного завдання Оператора ГРМ робочого проекту з організації та облаштування системи дистанційної передачі даних на комерційному вузлі обліку та його погодження Оператором ГРМ;

- закупівля необхідного обладнання, монтаж засобів дистанційної передачі даних, налагодження каналів зв`язку і передачі даних та перевірка достовірності переданих (зчитаних) даних до Оператора ГРМ;

- прийняття в експлуатацію засобів дистанційної передачі даних на комерційному вузлі обліку за участі Оператора ГРМ, що має підтверджуватися відповідним актом введення в експлуатацію.

Отже, складання актів введення в експлуатацію систем дистанційної передачі даних передбачено Кодексом газорозподільних систем.

В актах введення в експлуатацію засобів дистанційної передачі даних на комерційному вузлі обліку газу зазначається інформація про суб`єктів господарювання, які розробляли проектну документацію та проводили монтажні та налагоджувальні роботи на вузлі обліку, прийнятому АТ «Дніпропетровськгаз» в експлуатацію.

З наведеного вбачається, що прийняття в експлуатацію засобів дистанційної передачі даних на комерційному вузлі обліку, неможливе без участі представників АТ «Дніпропетровськгаз».

Прийняття в експлуатацію засобів дистанційної передачі даних на комерційному вузлі обліку за участі Оператора ГРМ має підтверджуватися відповідним актом введення в експлуатацію. При цьому, за загальним правилом акт складається у декількох примірниках для кожної із сторін.

В даному випадку Оператором ГРМ виступає АТ «Дніпропетровськгаз».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з цілком обґрунтованими правовими висновками суду першої інстанції про те, що на дату надання відповіді АТ «Дніпропетровськгаз» володіло інформацією щодо кількості погоджених проектних робіт, кількості прийнятих монтажних робіт та кількості послуг налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та їх достовірності.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами подання ним Дніпропетровському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу Голови відділення витребуваної інформації в повному обсязі, у зв`язку з чим у суду не було підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії.

Посилання апелянта на некоректність запрошуваної інформації, що позбавило позивача можливості визначити обсяги запитуваної інформації, місцевим господарським відхилено правомірно, з огляду на те, що останнім не надано доказів, які б свідчили про вжиті заходи для уточнення чи з`ясування змісту вимоги, в тій частині, що була незрозумілою АТ «Дніпропетровськгаз».

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що в пунктах 5, 6, 7 вимоги інформація стосувалась кількості проектних робіт, кількості прийнятих монтажних робіт та кількості послуг налагодження каналів зв`язку системи дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності без конкретизуючи слів «погоджених Товариством», тому за змістом така інформація не обмежувалась обсягом виключно по організаціям, які звертались до ПАТ «Дніпропетровськгаз», а мала значно більший обсяг (ринок України).

Так, в пунктах 5, 6, 7 вимоги у позивача витребовувалась інформація про перелік проектних організацій, що здійснювали розробку робочих проектів з організації та облаштування систем дистанції передачі даних; перелік монтажних організацій, що здійснювали встановлення систем дистанційної передачі даних; перелік організацій, що здійснювали налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності у 2016, 2017 та 2018 роках.

Оператор газорозподільної системи (надалі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (п. 2 ч. 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем).

Як зазначено в п.п. 12, 13 розділу 2 рішення Адміністративної колегії, АТ «Дніпропетровськгаз» здійснює свою діяльність на підставі ліцензії, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, в межах території Дніпропетровської області (крім міст Дніпро, Ігулець, Кривий Ріг, крім Інгулецького району; сіл Дніпровського району: Любимівка, Перше Травня, Степове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське та радгоспу «Дзержинець»).

Особливими умовами Ліцензії передбачено, що ПАТ «Дніпропетровськгаз» є єдиним суб`єктом господарювання, який здійснює розподіл природного газу в вищезазначених територіальних межах.

Разом з тим, у пунктах 5, 6, 7 вимоги відповідача інформація витребовувалась щодо переліку організацій, які здійснювали у 2016-2018 роках розробку проектів з організації та облаштування систем дистанційної передачі даних, встановлення систем дистанційної передачі даних; перелік організацій, налагодження каналів зв`язку систем дистанційної передачі даних та перевірку їх достовірності, тобто робіт, які відповідно до пункту 3 частини 3 розділу X Кодексу газорозподільних систем здійснюються за погодженням з Оператором ГРМ.

Оскільки витребувана у пунктах 5, 6, 7 інформація стосувалась переліку організацій, які здійснювали у 2016-2018 роках роботи, погодження яких відбувається АТ «Дніпропетровськгаз», зазначені обставини спростовують доводи апелянта щодо некоректності запиту, а саме без конкретизації слів «погоджених Товариством».

Враховуючи, що АТ «Дніпропетровськгаз» здійснює діяльність на ринку розподілу газу в територіальних межах Дніпропетровської області (крім міст Дніпро, Ігулець, Кривий Ріг, крім Інгулецького району; сіл Дніпровського району: Любимівка, Перше Травня, Степове, Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка, Партизанське та радгоспу «Дзержинець»), апеляційним господарським судом відхиляються доводи апелянта про те, що за змістом витребувана інформація не обмежувалась обсягом виключно по організаціям, які звертались до АТ «Дніпропетровськгаз», а мала значно більший обсяг (ринок України). Більш того, у Вимозі не йде річ про обсяги ринку України.

Доводи апелянта про те, що місцевий господарський суд залишив поза увагою ту обставину, що відповідач вимогу про надання інформації надіслав на адресу позивача на виконання доручення голови Антимонопольного комітету України № 13-01/460 від 06.07.2018, а до матеріалів справи означений документ не надав, колегія суддів відхиляє, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції, позивач не ставив під сумнів законність вказаного вище доручення голови Антимонопольного комітету України та не просив суд про його дослідження.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції, з урахуванням вищенаведених норм, не повинен був досліджувати обставини, на які позивач не посилався в обґрунтування позову.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має право, зокрема, проводити дослідження ринку.

Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи Комітету мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) уповноваженої особи Комітету повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Комітету справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про Антимонопольний комітет України» та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги уповноваженої особи Комітету щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на органи Комітету.

Законодавство України, в тому числі приписи Закону України «Про Антимонопольний комітет України» і Закону України «Про захист економічної конкуренції» не ставлять можливість реалізації органом Комітету своїх повноважень щодо витребування інформації у зв`язку із дослідженням ринку в залежність від наявності чи відсутності заяв, скарг споживачів з приводу порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Законодавчі акти України про захист економічної конкуренції не обмежують коло тих суб`єктів господарювання, у яких органом антимонопольного комітету може бути витребувана інформація, лише тими особами, які беруть участь у справі.

У вимозі відповідача № 54-02/784 від 12.07.2018 зазначена інформація стосовно того, що Комітетом здійснюється дослідження ринку, тому у позивача виник обов`язок надати інформацію на вказану вимогу.

З огляду на викладене та враховуючи, що оскаржуване рішення від 21.12.2018 № 54/17-р/к у справі № 54/18-18 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» було прийняте Дніпропетровським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням та доведеними обставинами, які мають значення для справи, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про відмову у задоволенні позову АТ «оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».

Відтак підстав, передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного рішення, колегією суддів не виявлено.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

8. Розподіл судових витрат.

У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача (апелянта) у справі.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2019 у справі № 904/781/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12.08.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд