РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2019Справа № 910/4331/19

За позовом Міністерства внутрішніх справ України (м. Київ)

До Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (м. Київ)

Про стягнення 27.724,54 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

від позивача: Васянович Д.С.

від відповідача: Драчова М.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство внутрішніх справ України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення 27.724,54 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач при проведенні розрахунків та надсилання рахунків МВС України мав зазначати перераховані Шевченківською та Солом`янською районними у місті Києві державними адміністраціями кошти, які виплачені по пільгам на житлово-комунальні послуги, однак, за наданими відповідачем рахунками було неналежним чином проведено перерахунок, оскільки в таких рахунках було відсутнє зазначення коштів, які надійшли за пільгові категорії населення від адміністрацій, що мало наслідком отримання відповідачем грошових коштів в подвійному розмірі за пільгову категорію населення на пред`явлену до стягнення суму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.19. відкрито провадження у справі № 910/4331/19 та постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

13.05.19. від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, та просить суд застосувати строк позовної давності.

22.05.19. позивачем подано відповідь на відзив.

04.06.19. відповідачем подано заперечення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.19. постановлено розгляд справи № 910/4331/19 здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 16.07.19.

16.07.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.07.19.

Представник позивача в судовому засіданні 30.07.19. підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.07.19. проти позову заперечував.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 30.07.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач при проведенні розрахунків та надсилання рахунків МВС України мав зазначати перераховані Шевченківською та Солом`янською районними у місті Києві державними адміністраціями кошти, які виплачені по пільгам на житлово-комунальні послуги, однак, за наданими відповідачем рахунками було неналежним чином проведено перерахунок, оскільки в таких рахунках було відсутнє зазначення коштів, які надійшли за пільгові категорії населення від адміністрацій, що мало наслідком отримання відповідачем грошових коштів в подвійному розмірі за пільгову категорію населення на пред`явлену до стягнення суму.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що він отримував інформацію про розмір таких пільг за фактом виділення таких коштів адміністраціями та надходження їх на рахунок Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" та заявляє, що позивачем пропущено строк позовної давності. з огляду на що слід відмовити в позові.

За змістом ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

04.03.15. між позивачем (Абонент) та відповідачем (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти (послуги з водопостачання) від 04.03.15. № 13137/1-5-06ДЗ/50ю (далі - Договір) за умовами якого (п. 1.1) Постачальник зобов`язується протягом дії Договору надавати Абоненту послуги з водопостачання, а Абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Постачальником послуг на умовах Договору.

Строк дії Договору визначено пунктом 10.1 з моменту підписання і скріплення печатками до 31.12.15.

Додатковою угодою від 11.12.15. до Договору сторони, крім іншого, погодили, що оплата вартості водопостачання здійснюється на підставі рахунку та акту виконаних робіт з урахуванням пільг та субсидій та показників лічильників.

Рішенням Київської міської ради від 08.10.09. № 321/2390 «Про спрямування частки пільг та субсидій населення, що припадає на вартість холодної води як складової частини у вартості гарячої, на користь ВАТ "АК "Київводоканал"» вирішено Головному управлінню соціального захисту населення КМДА, організаціям та установам, що проводять нарахування платежів населенню за житлово-комунальні послуги, нарахування субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг:

- проводити розщеплення пільг і субсидій на холодну воду як складової частини в вартості гарячої води (ст. "Теплопостачання") за алгоритмом, що здійснює КП "ГІОЦ" по розщепленню вартості холодної води, яка йде на приготування гарячої води.

- починаючи з 01.11.2009 забезпечити щомісячне нарахування, розщеплення і спрямування частки пільг та субсидій населення, що припадає на вартість холодної води як складової частини у вартості гарячої, на користь ВАТ "АК "Київводоканал", у розмірі згідно з п. 1.1 цього рішення.

- АЕК "Київенерго" та ВАТ "АК "Київводоканал" забезпечити здійснення внутрішніх перерахунків щодо частки пільг та субсидій населення, що припадає на вартість холодної води у вартості гарячої, що отримані АЕК "Київенерго".

З 01.01.16. договірні зобов`язання між позивачем та відповідачем відсутні з підстав того, що функцію утримання, організації комунально-експлуатаційного та іншого забезпечення адміністративних будинків, гуртожитків та інших об`єктів нерухомого майна, які знаходяться в користуванні МВС передано ДУ «ЦОП МВС України» (ідентифікаційний код 14317108).

Отже, між сторонами існували договірні відносини з березня по грудень 2015 року.

У відповідності до зведених відомостей про нарахування пільг та субсидій Управлінням праці та соціального захисту населення Солом`янського та Шевченківського районів міста Києва, витягів з реєстру, актів звірки по нарахованих пільгах між позивачем та управліннями праці та соціального захисту населення Шевченківської та Солом`янської районних в місті Києві державних адміністрацій, довідок про фінансування пільг, за період з березня 2015 року по грудень 2015 року, Шевченківською та Солом`янською районними в місті Києві державними адміністраціями перераховано на рахунок відповідача кошти по пільгам позивача на житлово-комунальні послуги в сумі 27.724,54 грн.

Натомість відповідач, виставляючи позивачу рахунки на оплату послуг за Договором, не вираховував від належних до сплати сум за послуги суми пільг позивача, які підлягали відшкодуванню Постачальнику Шевченківською та Солом`янською районними в місті Києві державними адміністраціями, що призвело до того, що такі суми пільг (на загальну суму 27.724,54 грн. з березня по грудень 2015 року) також сплачувались і позивачем відповідачу.

Отже, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" отримало відшкодування пільг позивача на житлового комунальні послуги на загальну суму 27.724,54 грн. за Договором з березня по грудень 2015 року як від Міністерства внутрішніх справ України так і від Шевченківської та Солом`янської районними у місті Києві державних адміністрацій, тобто в подвійному розмірі.

Нормами ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відтак, зазначена норма застосовується за таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав або коли така підстава згодом відпала.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі ст. 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.18. у справі № 910/10156/17.

Норми статті 1212 ЦК України застосовуються за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

Матеріали справи свідчать, що сплата позивачем відповідачу пільг за Договором у сумі 27.724,54 грн., які підлягали відшкодуванню та відшкодовані відповідачу Шевченківською та Солом`янською районними у місті Києві державними адміністраціями, відбулася не на виконання умов Договору, оскільки такі пільги не підлягали сплаті позивачем. Наведені обставини свідчать про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для набуття і збереження коштів у вказаній сумі.

Доводи відповідача про те, що він отримував інформацію про розмір таких пільг за фактом виділення таких коштів адміністраціями та надходження їх на рахунок Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" не нівелюють висновків суду про те, що відповідач отримав відшкодування пільг в подвійному розмірі та зобов`язаний повернути такі грошові кошти позивачу.

При цьому відповідач свого обов`язку по поверненню коштів та їх розмір не заперечує, натомість заявляючи про застосування строків позовної давності.

Оцінюючи доводи сторін за власним переконанням, суд дійшов висновку, що строк позовної давності за позовними вимогами не сплив. При цьому, суд виходить з наступного.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

При застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Господарським судом прийнято до уваги, що у листопаді 2016 року позивач отримав повні відомості про розмір в подвійному розмірі перерахованих відповідачу грошових коштів на відшкодування пільг та субсидій.

З позовом до суду у цій справі позивач звернувся 05.04.19. тобто в межах встановленого законом строку для пред`явлення позову, а тому суд вважає, що позовна давність позивачем не пропущена.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; ідентифікаційний код 03327664) на користь Міністерства внутрішніх справ України (01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10; ідентифікаційний код 00032684) 27.724 (двадцять сім тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 54 коп. заборгованості та 1.921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 13.08.19.

Суддя Т.М. Ващенко