СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"05" серпня 2019 р. Справа № 922/646/19

Суддя-доповідач Барбашова С.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №2386Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2019 (суддя Смірнова О.В.; повний текст складено 27.05.2019) справі

за позовом фізичної особи-підприємця Дрокіна Кирила Олександровича, м. Харків.

до фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення коштів в сумі 52 962,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/646/19 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ФО ОСОБА_1 ) на користь фізичної особи - підприємця Дрокіна Кирила Олександровича (далі - ФОП Дрокін К.О.) заборгованість в сумі 52962,28 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. та 1921,00 грн. судового збору.

ФО ОСОБА_1 з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №1941 від 01.07.2019), в якій просила прийняти апеляційну скаргу до розгляду, поновити строк на апеляційне провадження, зменшити розмір судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним станом, скасувати рішення господарського суду Харківської області та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю обставин, на які посилається позивач.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2019 апеляційну скаргу ФО ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/646/19 з доданими до неї документами не прийнято до розгляду та повернуто заявникові на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України.

ФО ОСОБА_1 повторно звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №2386 від 30.07.2019), в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, поновити строк на апеляційне провадження, зменшити розмір судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним станом, скасувати рішення господарського суду Харківської області та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у зв`язку з недоведеністю обставин, на які посилається позивач.

Системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями 30.07.2019 для розгляду даної справи визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою (вх.№7131 від 30.07.2019), де він просить відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою відповідача по справі 3922/646/19, які долучено до матеріалів справи.

В обґрунтування вказаних заперечень, позивач зазначає, що в апеляційній скарзі не доведено поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, поданням апеляційної скарги відповідач умисно зловживає процесуальними правами, апеляційна скарга не містить обґрунтування поважності причин для зменшення розміру судового збору, апеляційна скарга є необґрунтованою та подана з порушенням процесуального законодавства, а саме: згідно з описом вкладення до цінного листа, направленого позивачу, апелянтом не надіслано додатків, передбачених апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Статтею 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено 22.05.2019, позаяк апеляційна скарга згідно штампу відділу документального забезпечення на адресу господарського суду Харківської області надійшла 26.07.2019 (вх. №1007), тобто з пропуском двадцятиденного строку на оскарження рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі заявником ставиться питання про поновлення строку на апеляційне провадження, однак воно не може бути розглянуто судом, виходячи з наступного.

Законодавець не передбачає обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Відповідно до ч. 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Виходячи зі змісту наведеної норми, поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій.

З метою відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв`язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Проте, заявником в обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження не наведено поважних причин його пропуску.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно положень ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Спір у даній справі є за своїм змістом майновим, а отже і розмір судового збору необхідно розраховувати як за ставкою подання позовної заяви за майновим спором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову (52 962,28 грн.), а також вимоги чинного законодавства щодо порядку сплати судового збору у відповідних категоріях справ, слід відзначити, що судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі становить 2 881,5 грн. (150 відсотків від 1921,00 грн. - ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що в якості доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги заявником надано копію дублікату квитанції №0.0..1 від 14.06.2019 на суму 1 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.20 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 за №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі: копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи вищевказане, надана скаржником копія квитанції установи банку не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження сплати судового збору.

Таким чином, ФО ОСОБА_1 до апеляційної скарги не надано належних та допустимих доказів про сплату судового збору в порядку та розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Стосовно вимоги заявника апеляційної скарги щодо зменшення розміру судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним станом, суддя-доповідач звертає увагу на таке.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

З огляду на викладене, підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 цього Закону, є врахування ним майнового стану сторін та лише за наявності умов визначених у частині 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Суд вказує, що особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, ФО ОСОБА_1 не доведено наявність передбачених чинним законодавством умов, необхідних для вирішення судом питання про зменшення розміру судового збору. Також ФО ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження факту тяжкого майнового становища станом на дату подання апеляційної скарги.

Крім того, ФО ОСОБА_1 не надала будь-яких доказів в обґрунтування заявленого клопотання, які б свідчили про вжиття скаржником всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та які б підтверджували неможливість сплати судового збору протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги.

Суд звертає увагу скаржника на те, що як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Пунктом 3 частини 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення (ст. 259 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя-доповідач звертає увагу, що фіскальні чеки, опис вкладення, накладні та поштовий конверт, додані заявником до апеляційної скарги в якості доказів надсилання скарги позивачеві, не приймаються судом, оскільки законодавцем чітко визначено, що саме опис вкладення до цінного листа є належним доказом на підтвердження факту виконання скаржником вимог п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Доданий до апеляційної скарги опис вкладення до цінного листа від 18.06.2019 (код 867) не приймається судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження надсилання копії скарги іншій стороні у справі, оскільки він надавався суду при первісному зверненні відповідача з апеляційною скаргою, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного документу (т. 2 а.с. 99).

Таким чином, скаржником до апеляційної скарги не надано належних доказів (опису вкладення до цінного листа) про надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу - ФОП Дрокіну К . О .

При цьому, у запереченнях на відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою у справі №922/646/19 ФОП Дрокін К.О. зазначає, що ФО ОСОБА_1 не направила позивачу додатки, передбачені до апеляційної скарги. В обґрунтування свого заперечення надав копію опису вкладення до цінного листа від 23.07.2019, з якої вбачається, що скаржником було направлено на адресу позивача лише апеляційну скаргу на 2 арк.

Отже, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/646/19 подано з порушенням вимог ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме: до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та доказів надсилання копії апеляційної скарги з додатками іншій стороні у справі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Згідно з ч. 3 ст.260 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судомтакож встановлено, що апеляційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/646/19 подано з порушенням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, а саме: скаргу подано після закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції без обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням викладеного, суддя-доповідач дійшов висновку, що скаржником не було виконано вимоги статтей 256, 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Крім того, з огляду на підстави повернення апеляційної скарги відповідача згідно ухвали Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2019, суддя-відповідач вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до приписів статті 58 ГПК України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент звернення особи до суду становив 1921,00 грн., а ціна позову складає 52 962,28 грн., дана справа є малозначною в розумінні ст. 12 ГПК України, тому представник відповідача, що діє на підставі довіреності, вважається особою, яка має право на підписання апеляційної скарги.

Керуючись ст. 174, ст. ст. 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2019 у справі №922/646/19 залишити без руху.

2. Фізичній особі ОСОБА_1 усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: надати суду обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (оригінал платіжного документу) та докази надсилання копії апеляційної скарги з додатками іншій стороні у справі (оригінали опису вкладення до цінного листа та чека).

3. Роз`яснити фізичній особі ОСОБА_1 , що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач С.В. Барбашова