УХВАЛА

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/6648/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. по справі № 910/6648/18

за участю представників учасників справи:

cтягувача: не з`явились

боржника (заявника): не з`явились

державний виконавець: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про стягнення 42 024 065,07 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі № 910/6648/18 позов задоволено частково. Стягнуто з вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" 31 028 400, 92 грн. - основного боргу. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі № 910/6648/18 залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2018 у справі № 910/6648/18 - 21.01.2019 видано наказ.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 05.02.2019 Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" подав скарги на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. Судом встановлено, що означені cкарги є тотожними за змістом, оскільки в поданих скаргах боржник просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про арешт майна боржника від 24.01.2019 у виконавчому провадженні № 58187876, визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про арешт коштів боржника від 30.01.2019 у виконавчому провадженні № 58187876.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. до надходження справи № 910/6648/18 з Верховного суду на адресу Господарського суду міста Києва.

Постановою Верховного Суду від 25.06.2019 рішення Господарського суду міста Києва 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 у справі № 910/6648/18 в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про стягнення 31 028 400, 92 грн. основного боргу скасовано, а справу в означеній частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (частина перша статті 340 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. по справі № 910/6648/18 призначено до розгляду на 06.08.2019.

У судове засідання 06.08.2019 стягувач, боржник та старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілов В.О. не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги.

Відповідно до частини другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та подані докази, суд зазначає наступне.

Згідно статті 124 Конституції України та статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною першою статті 327 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. 24 січня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58187876 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.01.2019.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. 24 січня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна".

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. 03 липня 2019 року закінчено виконавче провадження при примусовому виконанні наказу Господарського суду міста Києва від 21.01.2019 у справі № 910/6648/18 на підставі пункту 5 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Підставою для закінчення виконавчого провадження № 58187876 слугувало те, що відповідно до постанови Верховного Суду від 25.06.2019 рішення Господарського суду міста Києва 18.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2018 у справі № 910/6648/18 в частині задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Юнайтед" до Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про стягнення 31 028 400, 92 грн. основного боргу скасовано, а справу в означеній частині передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Зі змісту постанови від 03.07.2019 про закінчення виконавчого провадження № 58187876 вбачається, що припинено чинність арешту майна боржника (Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна") та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Зважаючи на наведене та враховуючи, що боржником оскаржується постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про арешт коштів та майна боржника від 24.01.2019, який в подальшому скасований постановою від 03.07.2019, суд дійшов висновку, що на момент прийняття до розгляду скарги відсутній предмет спору щодо розгляду скарги.

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді справи, до відповідних процесуальних заяв, клопотань тощо учасників судового процесу мають застосовуватися положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання інших розділів Господарського процесуального кодексу України, при вирішенні даної скарги слід застосувати приписи пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального України.

Зазначеною нормою процесуального права передбачено, що Господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження з розгляду скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О.

Згідно частини четвертої статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку статті 344 Господарського процесуального кодексу України не здійснюється, оскільки нормами Закону України «Про судовий збір» не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов`язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Керуючись статтями 231, 234, 339, 341 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження з розгляду скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. по справі № 910/6648/18.

Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Кирилюк Т.Ю.