ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1328/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А. за участю секретаря судового засідання Безуглої В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Кам`янське Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 699 829 грн. 48 коп.

Представники:

від позивача не з`явився;

від відповідача: Галагур З.А., довіреність №2144 від 30.10.2018, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 29.03.2019 № 017/МС-461, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальній сумі 699 829 грн. 48 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період з 01.02.2019 по 28.02.2019 відповідачем здійснено перевезення вантажу до станцій призначення Правда та Кам`янське Придніпровської залізниці одержувачем якого є ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Позивач стверджує, що згідно із змістом залізничних накладних, які підтверджують спірні перевезення, вагони із вантажем були доставлені на адресу позивача із простроченням. Відповідно до доданого розрахунку штраф за несвоєчасну доставку вантажу у вказаний період складає 699 829 грн. 48 коп.

Ухвалою господарського суду від 08.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 02.05.2019.

02.05.2019 позивач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що штраф за накладною № 45580487 на суму 67 грн. 45 коп. заявлено неправомірно; позивачем двічі включено до суми позову штраф за накладною № 45580487 від 30.01.2019 сума штрафу 67 грн. 45 коп. (№ № 32 та 33 у розрахунку суми штрафу) та за накладною № 46385233 від 22.02.2019 сума штрафу 1 364 грн. 80 коп. (№ № 148 та 153 у розрахунку суми штрафу).

Також, відзив на позовну заяву містить клопотання відповідача про зменшення розміру заявленого штрафу на 50% мотивоване тим, що збитки внаслідок прострочення доставки вантажу позивачу спричинені не були, негативні наслідки відсутні. Звертає увагу суду, що Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83. Стратегічне значення для економіки держави забезпечує економічну незалежність країни, її державність.

Просив суд зменшити розмір нарахованого штрафу до 50%. В задоволенні позовних вимог в інший частині просив відмовити.

Ухвалою господарського суду від 02.05.2019 за клопотанням сторін продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; у підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.06.2019.

04.06.2019 до суду надійшла відповідь позивача на відзив від 31.05.2019 № 017/МС-702, в якій зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами; вважає, що у даній справі відсутні підстави для зменшення розміру штрафу, про яке заявляє залізниця, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин неналежного виконання своїх зобов`язань. Просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 13.06.2019 оголошено перерву до 08.07.2019.

05.07.2019 відповідачем до суду подані заперечення на відповідь на відзив від 02.07.2019, в яких наводить додаткові підстави для задоволення клопотання про зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу до 50%; у задоволенні позовних вимог в іншій частині просить суд відмовити.

Ухвалою господарського суду від 08.07.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 30.07.2019.

У судове засідання 30.07.2019 позивач явку повноважного представника не забезпечив; надав клопотання про проведення засідання без участі представника позивача.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 30.07.2019 представник відповідача просив врахувати його доводи, викладені у відзиві на позов та задовольнити клопотання про зменшення штрафу.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця", (перевізник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) укладено договір про надання послуг №10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. (п.1.1 договору)

За вказаним договором у період з 01.02..2019 по 28.02.2019 відповідачем здійснено перевезення вантажу до станцій призначення Правда та Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувач - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: № № 48035646,48035588, 53948717, 48035653,48035596, 48044838, 45390168, 45390176, 45390200, 45390234, 45255049, 34952945, 36822161, 36889954, 36888550, 36889962, 45142478, 45143773, 45143781, 45143807, 45144003, 45144037, 45328986, 45329125, 45329133, 45329166, 45329182, 40626830, 45543741, 34980128, 45328259, 45580487, 45580487, 40836991, 45356532, 45324209, 36887081, 45425840, 45400090, 36905966, 36915551, 36929933, 41072844, 34932905, 48029623, 45570405, 45485703, 43594357, 45517380, 45164886, 45637014, 45735925, 43519198, 43519180, 45759172, 36965085, 48067763, .45662715, 41304429, 45738804, 45773983, 36961456, 32084089, 32084121, 37018462, 37026382, 36999159, 45871076, 32084287, 32085698, 36978963, 36987998, 36992378, 32117350, 32123853, 48211874, 48031082, 48263552, 45811403, 43654458, 34980102, 34980110, 37064094, 37025020, 48289839, 45795390, 45795283, 32136434, 48301709, 48306039, 48306070, 48327332, 48361653, 48361679, 45850336, 45967288, 45854619, 41470089, 37112125, 32118200, 32099863, 43695915, 48368633, 48369540, 48369581, 46041158, 46041166, 46092466, 41621335, 32075194, 32099970, 32116469, 32082257, 34720821, 32063984, 46091229, 32211195, 46121364, 41480336, 41470097, 32143141, 32252900, 32253718, 46288247, 32243172, 48465199, 48465207, 43693522, 32083719, 32202285, 32258287, 32243743, 43705151, 37246691, 46295457, 46318531, 48465173, 48465181, 45948809, 41603986, 43700871, 46385233, 46385241, 46385266, 46385274, 46385340, 46385233, 46385373, 46385381, 46385399, 46385415, 46385431, 46385456, 46385464, 46385472, 46385498, 46385506, 46385514, 46385530, 46385563, 46385936, 41790932, 48414775, 48414726.

Позивач зазначає, що під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на вказаних залізничних накладних.

Відтак, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі ст. 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 699 829 грн. 48 коп.

Відповідач з розміром штрафу не погоджується, що і стало причиною спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пп. 8 п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1. вказаних Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з п. 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

У інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

За нормами ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що у період з 01.02..2019 по 28.02.2019 на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони із вантажем за залізничними накладними, переліченими вище (т.1, а.с.43-153, т. 2, а.с. 1-155, т. 3 , а.с. 1-81).

Наведені накладні є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення спірного вантажу, яка фактично була укладена між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на зазначених вище накладних, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Разом з тим, судом встановлено, що за накладною № 45580487 від 30.01.2019 позивачем безпідставно заявлено штраф у розмірі 67 грн. 45 коп., оскільки вагон № 24433419 за цим перевезенням є власністю філії "РВК" АТ "Укрзалізниця".

Отже, сума штрафу у розмірі 67 грн. 45 коп. за накладною № 45580487 заявлена позивачем неправомірно та у задоволенні вказаної частини вимог слід відмовити.

Крім того, суд погоджується із запереченнями відповідача щодо безпідставності вимог про стягнення штрафу у загальній сумі 1 432 грн. 25 коп. (за накладною № 45580487 від 30.01.2019 на суму 67 грн. 45 коп. та за накладною № 46385233 від 22.02.2019 на суму 1 364 грн. 80 коп.), оскільки позивачем у розрахунок заявленої до стягнення суми двічі включені накладна № 45580487 від 30.01.2019 та накладна № 46385233 від 22.02.2019 (строки № 32 і № 148 розрахунку суми штрафу).

Перевіркою розрахунку штрафу, виконаного позивачем, за рештою перевезень у спірному періоді, судом порушень умов договору та чинного законодавства не встановлено.

Також відповідач у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив просить зменшити нарахований позивачем штраф на 50%, обґрунтовуючи клопотання наступними обставинами:

- заборгованість по залучених коштах на кінець 2018 року становила 5 575,7 млн. грн., з яких 1 632,1 млн.грн. - за довгостроковими кредитами, 2 621,2 млн.грн. - за єврооблігаціями, що емітовані Шортлайн Пі Ел Сі в інтересах АТ "Укрзалізниця" та 1 322,4 млн.грн. - заборгованість за договорами фінансового лізингу, з яких 1 317,2 млн.грн. - заборгованість за 15 локомотивів, які передані на баланс залізниці у грудні 2018 року, відповідно до укладеного на рівні АТ "Укрзалізниця" договору фінансового лізингу на придбання 30 локомотивів виробництва Дженерал Електрик Компані. У лютому 2019 року надійшло ще 7 локомотивів та заборгованість зросла на 614,7 млн.грн.

- кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги на початок 2019 року становила 311,5 млн.грн., з яких 143,4 млн.грн. це заборгованість по капвкладеннях, 72,1 млн.грн. - за ремонти рухомого складу та інших основних засобів, 65,7 млн.грн. - за ТМЦ. Хоча з початку 2019 року заборгованість і зменшено на 100,5 млн.грн. вона залишається значною - 211 млн.грн.;

- дебіторська заборгованість на кінець 2018 року становила 71,6 млн.грн., у т. ч. чиста балансова - 38,5 млн.грн. (+3,8 млн.грн. з початку року), резерв сумнівних боргів - 33,1 млн.грн. (+1,3 млн.грн.). Крім того, на позабалансовий рахунок у 2018 році віднесено 5,6 млн.грн. дебіторської заборгованості, з яких 5 млн.грн. авансових внесків з податку на прибуток, що сплачені при виплаті дивідендів та не підлягають поверненню платнику податків;

- незважаючи на скрутне фінансове становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки із заробітної плати та податкових зобов`язань;

- залізниця несе основний тягар у такому важливому соціальному питанні, як надання безоплатних послуг з перевезення пільгових категорій громадян. Так, у 2017 році залізницею перевезено 6,2 млн. пасажирів, яким надано пільги на загальну суму 114,2 млн. грн. у 2018 році - 5.7 млн. пасажирів на 126.1 млн. грн. Однак залізниця не отримує у потрібному обсязі компенсацію нарахованих, але не отриманих за пільгові перевезення, доходів;

- заборгованість лише одного позивача перед відповідачем щодо плати за простій вагонів на теперішній час складає 2 242 682 грн. 97 коп. згідно судових рішень у справах №№ 904/3216/18, 904/3736/18, 904/856/18, 904/4272/18, 904/4621/18, 904/3586/18, 904/4314/18, 904/3904/18, 904/4655/18, 904/3722/18, 904/4322/18, 904/3795/18, 904/4618/18, 904/4317/18, 904/4622/18, 904/4619/18, 904/4661/18, 904/4617/18, 904/4273/18, 904/4656/18, 904/4690/18, 904/3833/18, 904/3224/18, 904/3701/18;

- Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83;

- згідно даних консолідованого звіту про фінансовий стан АТ «Українська залізниця» та консолідованого звіту по сукупний дохід, станом на 31.12.2018, грошові кошти відповідача та їх еквіваленти зменшилися з 5 188 988 тис. грн. у порівнянні з 2017 роком до 1 251 826 тис. грн., тобто в 4 рази, а сукупний збиток збільшився з 77 240 тис. грн., до 500 925 тис. грн., тобто в 6,5 рази. Таким чином, зменшення обігових коштів відповідача та збільшення збитків ставить стратегічно важливе для економіки та безпеки держави підприємство в скрутне економічне становище.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що збитки внаслідок прострочення в доставці вантажу взагалі відсутні, АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить суд врахувати наведені аргументи та зменшити розмір заявленого штрафу до 50 %.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що залізничний транспорт є однією з важливих галузей економіки України, що забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях, враховуючи неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків чи додаткових витрат внаслідок допущеного відповідачем порушення, а також наявність великого розміру заборгованості самого позивача перед відповідачем, враховуючи суспільну важливість та необхідність господарської діяльності відповідача та притаманність їй особливої соціальної ролі, внесення до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, беручи до уваги як інтереси позивача, який заперечував проти зменшення штрафних санкцій на 50%, так і відповідача, суд дійшов висновку про можливість застосування приписів ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин та вважає за необхідне зменшити суму штрафу, який підлягає до стягнення з відповідача на 20%, а саме: до 558 663 грн. 82 коп. (698 329 грн.78 коп. - 20%).

Таке зменшення розміру штрафу суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Крім того, суд зазначає, що штраф - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5а, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, б. 108, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18Б, ) 558 663 грн. 82 коп. (п`ятсот п`ятдесят вісім тисяч шістсот шістдесят три грн. 82 коп.) штрафу, 10 474 грн. 95 коп. (десять тисяч чотириста сімдесят чотири грн. 95 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 09.08.2019

Суддя І.А. Рудь