ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.08.2019 Справа № 905/570/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків, Харківська область

до відповідача ОСОБА_1 , м . Слов`янськ , Донецька область

про розірвання договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 та зобов`язання повернути об`єкт приватизації

Представники учасників справи:

від позивача: Мамедова Н.Т. - представник за довіреністю №51 від 02.07.2019

від відповідача: ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_1

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків, Харківська область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , м . Слов`янськ, Донецька область , про розірвання договору купівлі - продажу № 4676 від 23.10.2013 та зобов`язання повернути об`єкт приватизації - нежитлові будівлі та споруди кіоску-павільону: кіоск - павільйон (А-1), загальною площею 391,1 кв. м.; вбиральня (Б), загальною площею 298,9 кв. м.; замощення (1), загальною площею 1825,0 кв. м.; огорожа (2-7), загальною площею 398,0 кв.м.; прилавки (8), загальною площею 68,6 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області за актом приймання - передачі згідно з вимогам Порядку повернення у державну (комунальну) власність об`єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі - продажу таких об`єктів, затвердженою наказом Фонду державного майна України від 18.10.2018 №1331.

В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем передбачених п.5.3 договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 приватизаційних умов в частині забезпечення благоустрою прилеглої території та самостійного вирішення питання землекористування з органами місцевого самоврядування.

Відкриваючи ухвалою суду від 26.04.2019 провадження у справі, суд дійшов висновку про підвідомчість даного спору господарським судам, виходячи з приписів п.2 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду.

Вказані норми узгоджуються з нормами ч.1 ст.30 Закону України «Про приватизацію держаного і комунального майна», відповідно до яких спори щодо приватизації державного або комунального майна, крім спорів, які виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції адміністративних судів, вирішуються господарським судом у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, крім випадків, коли сторони погодили передачу таких спорів на вирішення міжнародному комерційному арбітражу.

Справу розглянуто судом в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.06.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 05.07.2019 з подальшим оголошенням перерви до 05.08.2019.

У судове засіданні 05.08.2019 з`явились представники сторін. Представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач проти позову заперечив, пояснив, що порушень благоустрою не допускав, до відповідальності з цього приводу не притягався; щодо вирішення питання землекористування з органами місцевого самоврядування зазначив, що рішенням Миколаївської міської ради від 25.07.2019 №21-XXXIV-8 відділу земельних відносин до 01.11.2019 було доручено підготувати договір оренди земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель кіоску-павільону в АДРЕСА_4 , та рекомендовано відповідачу до 01.01.2020 провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою.

Правом на подання відзиву на позов в порядку ст.178 Господарського процесуального кодексу України відповідач не скористався.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення сторонами фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

23.10.2013 між позивачем, Регіональним відділенням фонду Державного майна України по Донецькій області (продавець), та відповідачем, фізичною особою ОСОБА_1 (покупець), був укладений договір купівлі - продажу №4676 (нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Бадаховим Ю.Н. Донецького міського нотаріального округу за реєстровим номером №2468).

Відповідно до умов договору продавець зобов`язався передати у власність покупцю об`єкт державної власності групи А-нежитлові будівлі та споруди кіоску-павільйону: кіоск-павільйон (А-1), загальною площею 391,1 кв.м; вбиральня (Б), загальною площею 29.9 кв.м.; замощення (1), загальною площею 1825,0 кв.м.; огорожа (2-7), загальною площею 398,0 кв.м; прилавки (8), загальною площею 68,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , що обліковується на балансі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Підприємство робочого постачання «Енерготорг» (ідентифікаційний код 00132724), а покупець зобов`язався прийняти об`єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в договорі умови.

Відповідно до п.1.2 договору початкова ціна продажу об`єкта приватизації встановлена на підставі висновку про вартість майна, затвердженого наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 28.08.2013 №02510, без урахування ПДВ становить 27494,00грн; сума ПДВ становить 54988,60грн; початкова ціна продажу об`єкта приватизації з урахуванням ПДВ становить 329931,60грн.

Згідно з п.п.2.1, 2.2 розділу 2 договору покупець зобов`язаний внести 329931,60грн, у тому числі ПДВ - 54988,60грн, за придбаний об`єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору. Грошові кошти у розмірі 10 відсотків початкової ціни продажу об`єкта приватизації в сумі 32993,16грн, які перераховані покупцем, зараховуються покупцю в рахунок ціни продажу Об`єкта приватизації. Протягом 10 днів, з моменту нотаріального посвідчення договору, на сплачену суму грошових коштів у розмірі 10 відсотків початкової ціни продажу об`єкта приватизації, покупець зобов`язаний перерахувати на рахунок продавця № НОМЕР_2 в банк ГУДКСУ у Донецькій області, за адресою: 83087, м. Донецьк, вул. Солов`яненко, 115а, код банку 834016, ідентифікаційний код 13511245, одержувач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, ПДВ у розмірі 6598,60грн.

Пунктами 3.1, 3.2 договору встановлено, що передача об`єкта приватизації покупцю здійснюється продавцем у триденний строк після сплати покупцем у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації.

Відповідно до п.3.4 договору право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після державної реєстрації в установленому законом порядку права власності на придбане майно, яка здійснюється після сплати у повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації.

Обов`язки покупця визначені розділом 5 договору. Так, покупець зобов`язаний у встановлений договором строк сплатити ціну продажу об`єкта приватизації та податок на додану вартість (п.5.1 договору).

В установлений договором строк покупець зобов`язаний прийняти об`єкт приватизації за актом передачі (п. 5.2 договору); здійснити державну реєстрацію об`єкта приватизації в установленому законом порядку (п. 5.4 договору).

Покупець зобов`язаний виконувати умови продажу об`єкта приватизації, а саме:

- забезпечення дотримання санітарних норм під час експлуатації об`єкта (п.п.5.3.1 договору);

- забезпечення благоустрою прилеглої до об`єкта території (п.п.5.3.2 договору);

- самостійно вирішити питання землекористування з органами місцевого самоврядування згідно з чинним законодавством (п.п.5.3.3 договору).

Термін дії зобов`язань покупця не перевищує п`ять років за умови виконання усіх умов продажу за договором купівлі-продажу та підписання акту підсумкової перевірки (п.5.3 договору)

У разі невиконання покупцем зобов`язань за договором продавець має право у встановленому законом порядку порушити питання про його розірвання або визнання недійсним, стягнення завданих збитків та повернення об`єкта приватизації за актом приймання - передавання у державну власність (п.7.6 договору).

У разі невиконання однією зі сторін умов договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду. При цьому об`єкт приватизації повертається в державну власність у порядку, встановленому чинним законодавством України (п.11.3 договору).

Відповідно до вимог ст.ст.7, 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII (втратив чинність 07.03.2018), ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» №2171-XII (втратив чинність 07.03.2018) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно з Порядком контролю за виконанням умов договорів купівлі-продажу об`єктів приватизації державними органами приватизації, затвердженим наказом Фонду державного майна від 10.05.2012 №631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.05.2012 за №815/21127 (втратив чинність 21.12.2018 на підставі наказу Фонду державного майна №1327 від 18.10.2018), позивач як державний орган приватизації протягом 2014-2018 років здійснював контроль за виконанням визначених договором від 23.10.2013 №4676 приватизаційних умов.

За результатом документарного постприватизаційного контролю складена довідка від 25.09.2015 щодо відображення державним органом приватизації, з якої вбачається, що умови договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 передбачені п.п.2.1, 5.1, 5.2, 5.4, 13.2, покупцем виконані; п.п. 5.3.1, 5.3.2, 5.5, 5.6, 13.1 - виконуються; п.п.5.3.3 - термін не настав.

19.08.2016 складено акт поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу №4676 від 23.10.2013, яким встановлено, що умови договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 передбачені п.п. 5.1, 5.2, 5.4 - виконані; п.п. 4.4, 5.3.1, 5.3.2, 13.1 - виконуються; п.п. 5.5-5.9 - об`єкт не відчужено; п.5.3.3 - термін не настав.

11.09.2017 складена довідка №11/4676/Д, з якої вбачається, що п.п. 5.1, 5.2, 5.4 - виконано; п.п 4.4 - виконується; п.п. 5.5-5.9 - об`єкт відчужено; п.5.3.3 - термін виконання не настав.

08.11.2017 проведено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта державної власності, за наслідком чого складено акт №12/4676/А від 08.11.2017, з якого вбачається, що умови договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013, передбачені п.п. 5.1, 5.2, 5.4, 13.2 - виконано; п.п. 4.4, 5.3.1, 5.3.2, 13.1 - виконуються; п.п.5.5-5.9 - об`єкт не відчужено; п. 5.3.3 - термін виконання не настав.

23.10.2018 проведено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу, за наслідком чого складено акт №19/4676/А, з якого вбачається, що умови договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 п.п. 5.1., 5.2, 5.4, 13.1, 13.2 - виконані; п.п. 5.3.1 - документи не надані; п.п. 5.5-5.9 - об`єкт не відчужено; не виконано п.п. 4.4 (надання інформації та документів, необхідних для проведення перевірки стану виконання приватизаційних зобов`язань); не виконано п.п.5.3.2 (забезпечення благоустрою прилеглої до об`єкта території), не виконано п.п.5.3.3 (вирішення питання землекористування з органами місцевого самоврядування).

Як встановлено судом, висновок щодо недотримання відповідачем приватизаційних зобов`язань за договором зроблено регіональним відділенням Фонду державного майна України з урахуванням листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради №4478/03-10-14-1 від 16.10.2018 (відповідь на запит позивача №05-10-04368 від 20.09.2018), яким повідомлялось про нерегулярне прибирання прилеглої території, незабезпечення відповідачем благоустрою території; стосовно вирішення питань землекористування в листі зазначено, що Миколаївською міською радою було прийнято рішення №11-ХLІ-6 від 23.04.2014 «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4» , але станом на 12.10.2018 проект на затвердження не подано.

Акт перевірки № 19/4676/А від 23.10.2018 листом №20-10-04921 від 24.10.2019 позивачем було направлено на адресу відповідача для підписання (отримано 07.11.2018) та запропоновано у добровільному порядку розірвати договір №4676 від 23.10.2013 та повернути об`єкт до державної власності з мотивів невиконання умов п.п. 5.3.2 та 5.3.3 договору.

З огляду на те, що спір в порядку досудового врегулювання сторонами вирішено не було, наведені в акті перевірки обставини стали підставою для звернення позивача до господарського суду Донецької області з позовом про розірвання договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 та зобов`язання відповідача повернути об`єкт приватизації. Розглядаючи спір між сторонами, суд виходить з такого.

За приписами ст.6 Закону України «Про Фонд державного майна України», ч. 1 ст.7 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII (набрав чинності 07.03.2018) Фонд державного майна України, регіональні відділення та представництва становлять єдину систему державних органів приватизації.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про Фонд державного майна України» до основних завдань Фонду державного майна України належать здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна.

Згідно з абз.28 п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» у сфері приватизації державного майна Фонду державного майна України здійснює контроль за виконанням умов договорів купівлі-продажу державного майна.

Статтею 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» №2171-XII (втратив чинність 07.03.2018) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що до договору включаються зобов`язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання; органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а у разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Статтею 27 Закону України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII (втратив чинність 07.03.2018) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є:

1) несплата коштів, визначених договором купівлі-продажу, протягом 60 днів з дня нотаріального посвідчення договору;

2) невиконання або неналежне виконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця щодо основних напрямів розвитку і функціонування приватизованого об`єкта;

3) невиконання умов договору купівлі-продажу у зв`язку з банкрутством приватизованого підприємства або підприємства, до якого було передано приватизований об`єкт.

У договорі купівлі-продажу чітко визначаються критичні значення неналежного виконання виключних умов (строк, відсоток виконання).

До виключних умов не можуть включатися вимоги щодо обсягів і строків внесення інвестицій на розвиток об`єкта приватизації, крім випадків, передбачених законодавством про особливості приватизації окремих видів об`єктів державної власності.

Включення до договору інших зобов`язань покупця допускається за згодою сторін.

Строк виконання зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, крім мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п`яти років.

Контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу здійснює державний орган приватизації.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII (набрав чинності 07.03.2018) контроль за виконанням договорів купівлі-продажу та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. Порядок здійснення контролю за виконанням зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, затверджує Фонд державного майна України. Строк виконання зобов`язань, визначених у договорі купівлі-продажу, крім мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п`яти років, за винятком тих, для яких Фондом державного майна України за поданням аукціонної комісії може бути встановлено інший строк виконання зобов`язань.

Частиною 3 ст.26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII (набрав чинності 07.03.2018) встановлені виключні умови для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, а саме:

1) несплата протягом 60 днів коштів за об`єкт приватизації з дня укладення договору купівлі-продажу відповідно до його умов;

2) невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк;

3) подання органу приватизації неправдивих відомостей;

4) сплата за об`єкт приватизації коштів, отриманих з порушенням вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

5) невиконання зобов`язання покупця щодо недопущення скорочення чисельності працівників з ініціативи нового власника чи уповноваженого ним органу;

6) продаж або в інший спосіб відчуження покупцем приватизованого об`єкта особам, визначеним частиною другою статті 8 цього Закону, протягом виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу.

За приписами чч.9,10 ст.26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VIII (набрав чинності 07.03.2018) на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду. У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню у державну (комунальну) власність.

Отже, органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі їх невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як з`ясовано судом, відповідно до прийнятих на себе зобов`язань за договором купівлі - продажу об`єкту державної власності №4676, укладеного 23.10.2013 з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, відповідачем були виконання всі істотні умови договору. Так, матеріалами справи встановлено, що об`єкт приватизації - нежитлові будівлі та споруди кіоску-павільону за адресою: АДРЕСА_4 , був фактично переданий ОСОБА_1 ; ціна продажу об`єкта приватизації у розмірі 329931,60грн з ПДВ сплачена покупцем в повному обсязі у визначений договором строк; право власності на придбане в порядку приватизації після державної реєстрації перейшло до відповідача. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №141392524, дата формування 16.10.2018, подальше відчуження об`єкту приватизації ОСОБА_1 не здійснювалось.

Стосовно невиконання відповідачем п.п.5.3.2 договору, суд зауважує, що жодних доказів порушення відповідачем правил благоустрою при використанні прилеглої до об`єкта приватизації території, зокрема, притягнення гр. ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст.152 Кодексу про адміністративні правопорушення України, або складання відповідного протоколу про порушення правил благоустрою матеріали справи не містять. При цьому, посилання позивача на лист виконавчого комітету Миколаївської міської ради листом №4478/03-10-14-1 від 16.10.2018 без наведення конкретних випадків порушень гр. ОСОБА_1 правил благоустрою не розцінюється судом в якості належних доказів вчинення відповідачем таких порушень. Вказане зумовлює висновок суду про недоведеність позивачем порушень з боку відповідача п.5.3.2 договору №4676 від 23.10.2013.

Стосовно невиконання відповідачем п.п.5.3.3 договору щодо самостійного вирішення питань землекористування з органами місцевого самоврядування, суд зазначає, що на час розгляду справи судом було з`ясовано, що рішенням Миколаївської міської ради від 25.07.2019 №21-XXXIV-8 на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_3 ) площею 0.2409 га для обслуговування нежитлових будівель кіоску-павільону в АДРЕСА_4 встановлено ставку орендної плати та доручено відділу земельних відносин Миколаївської міської ради підготувати договір оренди земельної ділянки до 01.11.2019. Вказаним рішенням Миколаївської міської ради гр. ОСОБА_1 рекомендовано до 01.01.2020 провести державну реєстрацію права користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства.

Незважаючи на те, що вказане рішення органом місцевого самоврядування (розпорядником земель) було прийнято після проведення перевірки та звернення позивача до суду з даним позовом, суд зазначає, що відсутність оформлення з органами місцевого самоврядування права на користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт приватизації, не само по собі призводить до неможливості досягнення мети приватизації, якою як встановлено в ст.1 Закону України «Про приватизацію державного майна» №2163-XII (втратив чинність 07.03.2018) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, є підвищення соціально-економічної ефективності виробництва та залучення коштів для здійснення структурної перебудови національної економіки. Судом також враховано, що відсутність оформлення права користування земельною ділянкою не було віднесено до виключних умов для розірвання договору приватизації у розумінні ст.27 вказаного Закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: чи є втручання законним, чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес, чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Встановивши законність підґрунтя втручання держави (в особі органів приватизації) у право мирного володіння майном відповідача, тобто наявність нормативної основи у законодавстві для такого втручання, суд наголошує на тому, що одним з обов`язкових критеріїв правомірності втручання у право мирного володіння майном є «пропорційність» між суспільним та приватним інтересом.

Втручання держави в право особи на мирне володіння майном, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є виправданим, лише в разі, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу», наявності якого позивачем не доведено.

Суд зазначає, що втручання держави в право особи на мирне володіння майном не може вважатися виправданим, якщо порушення з боку правовласника має суто формальний характер, а втручання в вигляді позбавлення права власності як таке не переслідує задоволення «суспільного інтересу».

Дійшовши висновку про відсутність доведених з боку позивача належних підстав для розірвання договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 та зобов`язання відповідача повернути об`єкт приватизації, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи відмову в задоволенні позову за приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків, Харківська область, до ОСОБА_1 , м .Слов`янськ, Донецька область , про розірвання договору купівлі - продажу №4676 від 23.10.2013 та зобов`язання повернути об`єкт приватизації, відмовити.

В судовому засіданні 05.08.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.08.2019.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова