РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.07.2019Справа № 905/606/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська,5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (84110, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, )

про стягнення 22 623,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду Донецької області із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 22 623,62 грн. вартості недостачі вантажу при перевезенні за залізничною накладною № 52548229 у вагонах № 56212525, № 55329379.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 05.04.2019 у справі № 905/606/19 матеріали позову передані за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, визначено сторонам строк для реалізації процесуальних прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2019 судом за власною ініціативою виправлено описку, допущену в ухвалі від 21.05.2019 шляхом вірного зазначення найменування та реквізитів позивача Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод".

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про судовий розгляд справи повідомлявся належним чином відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвалу суду від 21.05.2019 отримана відповідачем - 28.05.2019.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

За залізничною накладною № 52548229 ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» (вантажовідправник) на адресу ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажоодержувач) відправив зі станції Новогродовка на станцію Авдіївку вантаж: вугілля кам`яне не поіменоване, помарковане в 3-х вагонах.

01.11.2018 року на станції призначення Авдіївка Донецької залізниці при видачі вантажу було здійснено комісійне переважування маси вантажу у вагонах за вказаною залізничною накладною та виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагонах № 56212525, № 55329379 з вагою, що зазначена при відправленні у залізничній накладній, про що складено комерційні акти № 482803/321 та № 482803/322.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/321 від 01.11.2018, виявлено недостачу вугілля кам`яного в вагоні № 56212525, зокрема на підставі акту загальної форми № 1577 від 01.11.2018 на станціі Авдіївка проведено комісійне переважуванні вантажу на справних 100-тонних електронних вагах вантажоотримувача № 0346, повірка 18.10.2018, та виявлено, що по документах значиться: тара 22 300кг, нетто 64800 кг, а фактично брутто 81 300кг, тара 22300кг, нетто 59000 кг, що менше документа на 5800 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері щільно закриті, течі вантажу немає. Завантаження в вагоні на рівні бортів, маркування поперечними борознами, вапном. При огляді виявлено, що у вагоні над 2-3 люками виїмка 1,0 м*0,5м*1,0м, маркування порушено. При повторному перезважуванні недостача вантажу підтвердилась.

Відповідно до Комерційного акту № 482803/322 від 01.11.2018, виявлено недостачу вугілля кам`яного в вагоні № 553229379, зокрема на підставі акту загальної форми № 1577 від 01.11.2018 на станціі Авдіївка проведено комісійне переважуванні вантажу на справних 100-тонних електронних вагах вантажоотримувача № 0346, повірка 18.10.2018, та виявлено, що по документах значиться: тара 23400кг, нетто 65050 кг, а фактично брутто 85700кг, тара 23400кг, нетто 62300 кг, що менше документа на 2750 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, люки та двері щільно закриті, течі вантажу немає. Завантаження в вагоні на рівні бортів, маркування поперечними борознами, вапном. При огляді виявлено, що у вагоні над 2-3 люками виїмка 1,0 м*0,5м*1,0м, маркування порушено. При повторному перезважуванні недостача вантажу підтвердилась.

Згідно ч. 2 ст. 924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт", залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт", передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Аналогічні положення містяться у статтях 110, 113 Статуту залізниць України.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт недостачі вантажу у вагонах № 56212525, № 55329379 за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами № 482803/321, № 482803/322, складеними 01.11.2018 на станції призначення Авдіївка Донецької залізниці, які додані позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Вартість вантажу підтверджується договором № 1-1-2018/007 від 25.01.2018, укладеним між позивачем - ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" та ТОВ «ДТЕК Трейдінг», Специфікацією № 5 від 09.10.2018, рахунком-фактурою № 90676302 від 27.10.2018, Актом приймання-передачі вугільної продукції № 90676302 від 27.10.2018, довідкою ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Селидівська» про вартість вугільної продукції.

Суд зазначає, що в силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 114, 115 Статуту вказані документи є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу. Всі вказані документи, які повинні бути надані одержувачем вантажу (позивачем) долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок вартості недостачі вантажу по кожному вагону, з урахуванням 2% норми недостачі.

Згідно розрахунку позивача, вартість завданих збитків, з урахуванням 2% норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 22 623,62 грн., виходячи із розрахунку наведеного позивачем у позовній заяві.

Відповідач письмового відзиву на позов та контррозрахунку суми позову не надав.

Відповідно до ст.ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька обл, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1, ) 22 623 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять три) грн. 62 коп. основного боргу та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак