ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"08" серпня 2019 р. Справа № 924/422/19

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Мельницькій Н.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМОВЕЦЬКЕ", с. Шумівці Хмельницького району Хмельницької області

про стягнення 368 499,10 грн., з яких: 296 230,12грн. - основного боргу, 50 236,33грн. - пені, 17 597,51грн. - інфляційних втрат, 4 435,14грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: Перевозник П.М. - згідно довіреності №727 від 18.12.2018р. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання, стислий виклад позицій сторін.

03.05.2019 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м.Київ до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМОВЕЦЬКЕ", с. Шумівці Хмельницького району Хмельницької області про стягнення 368 499,10 грн., з яких: 296 230,12грн. - основного боргу, 50 236,33грн. - пені, 17 597,51грн. - інфляційних втрат, 4 435,14грн. - 3% річних у зв`язку з неналежним виконання умов договору складського зберігання зерна №184ЗБ/2018 від 09.07.2018р.

Ухвалою суду області від 24.05.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/422/19 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У судовому засіданні 08.07.2019р. було постановлено протокольну ухвалу, якою продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовчого засідання.

Ухвалою суд від 18.07.2019р. підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог. Просить задовольнити їх у повному обсязі. Посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором складського зберігання зерна №1843Б/2018 від 09.07.2018 року.

Повноважний представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату , час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. У відзиві на позов та попередніх засіданнях зазначив, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ є необґрунтованими. Вважає, що виконав свої зобов`язання за договором складського зберігання зерна №1843Б/2018 від 09.07.2018 року. Вказує, що не звертався до позивача з проханням надати додаткові послуги, крім зберігання та не брав на себе таких зобов`язань. 25.07.2019р. на адресу суду від СТОВ "ШУМОВЕЦЬКЕ", с. Шумівці Хмельницького району Хмельницької області надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі відповідно до п.5 ст.227 ГПК України. Заявник посилається на те, що за його позовом ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 року відкрито провадження у справі №910/8368 про визнання недійсним договору складського зберігання зерна № 1843Б/2018 від 09.07.2018 року. Оскільки, у відповідності до ч.3 ст.195 ГПК України, провадження у справі на стадії розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу, у задоволенні клопотання СТОВ "ШУМОВЕЦЬКЕ", с. Шумівці Хмельницького району Хмельницької області від 25.07.2019 року про зупинення провадження у справі належить відмовити. Судом враховано, що із зазначених відповідачем підстав судом вже було відмовлено останньому у задоволенні подібного клопотання.

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено та враховується наступне.

09.07.2018р. між Публічним акціонерним товариством „Державна продовольчо-зернова корпорація України (далі - ПАТ „ДПЗКУ, позивач, зерновий склад) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „ШУМОВЕЦЬКЕ (далі - СТОВ „ШУМОВЕЦЬКЕ, відповідач, поклажодавець) укладено договір складського зберігання зерна № 1843Б/2018 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору, поклажодавець зобов`язаний передати зерно, а зерновий склад зобов`язаний прийняти його на зберігання на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.3. договору, кількість зерна, що передається на зберігання, його якісні показники та інші характеристики зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом поклажодавцю відповідно до умов договору.

Згідно п. 3.3 договору, поклажодавець зобов`язаний своєчасно розраховуватись за надані йому послуги з приймання, оформлення, зберігання, відвантаження зёрна та надання додаткових послуг, пов`язаних із зберіганням зерна.

Відповідно до п. 4.5 договору, зерновий склад приймає від поклажодавця зерно за фактичними показниками якості зерна, але не грішими за обмежувальні кондиції, які формуються у чинній нормативній документації ДМТУ (ГОСТ) та умовах договору. Приймання на зберігання зерна (...) здійснюється зерновим складом тільки за умови доведення (доробки) такого зерна зерновим складом до показників якості, що відповідають умовам договору за рахунок поклажодавця, за тарифами наданими у додатку №1 до договору. (...). Поклажодавець погоджується сплатити в повному обсязі послуги з доробки такого зерна зерновим складом.

На підтвердження прийняття зерна на зберігання, на кожну партію зерна, прийняту протягом доби, зерновий склад видає поклажодавцю складський документ із зазначенням фізичної ваги та фактичних показників якості зерна, а також залікової ваги (п. 4.10. Договору).

Відповідно до п. 9.3. договору, тарифи на послуги зернового складу представлені у додатку №1 до договору і є складовою та невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 9.4 договору, поклажодавець сплачує вартість послуг зернового складу, пов`язаних з прийманням, очищенням, знезараженням та сушінням зерна при переданні такого зерна на зберігання з моменту видачі складського документу на таке зерно, а також сплачує вартість послуг зернового складу по зберіганню зерна щомісячно, до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги.

Умови п. 9.5. договору також передбачають, що у випадку прострочення строків оплати послуг, зерновий склад має право нарахувати пеню поклажодавцю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Зерновий склад може виставляти рахунки на оплату наданих послуг. Відсутність рахунку зернового складу на дату оплати, визначену згідно договору, не звільняє поклажодавця від обов`язків по оплаті вартості послуг зернового складу (п. 9.6 договору).

Відповідно до п. 9.8. договору, сторони укладають та підписують акт приймання-передачі послуг до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем в якому були надані послуги. У випадку не підписання поклажодавцем акту приймання-передачі наданих послуг та не надання мотивованої відмови від його підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його отримання, Акт приймання-передачі наданих послуг вважається підписаним, а послуги зазначені в Акті - прийнятими без зауважень поклажодавцем.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до Додатку №1 до договору складського зберігання, сторони погодили тарифи на послуги зернового складу. Додаток підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

На виконання договору відповідач передав, а позивач прийняв у нього на зберігання наступну кількість зерна в заліковій вазі: кукурудзи 3 класу - 271 442 кг; пшениці 2 класу 58 880кг; пшениці 3 класу - 1 305 635 кг; пшениця нестандартна - 753 435 кг; ріпак 1 класу - 432 611 кг, що підтверджується відповідними складськими квитанціями на зерно, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 291 від 31.07.2018 року, №367 від 31.07.2018 року, №394 від 30.09.2018 року, №484 від 31.10.2018 року, №498 від 06.11.2018 року, №515 від 30.11.2018 року, №624 від 3.1.12.2018 року, № 14 від 31.01.2019 року, № 68 від 28.02.2019 року, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 694230,12грн.

Як вбачається із матеріалів справи, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №367 від 31.08.2018р. був підписаний відповідачем безпосередньо за місцезнаходженням зернового складу позивача.

Інші акти здачі-приймання робіт (надання послуг) разом з рахунками на оплату надіслано відповідачу поштою, що підтверджується відповідними супровідними листами, поштовими квитанціями, списками (реєстрами) поштових відправлень та інформацією з офіційного веб-сайту ПАТ „УКРПОШТА про вручення поштових відправлень.

Цінним листом від 07.03.2019 з трек-номером 180 на адресу відповідача було направлено всі вищевказані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) з рахунками на оплату до них, що підтверджується описом вкладення до зазначеного цінного листа. Ці документи були отримані відповідачем 12.03.2019.

Відповідачем частково оплачено послуги за договором: 14.09.2018р. суму 200 000,00 грн. з цільовим призначенням за послуги згідно договору; 21.12.2018р. суму 198 000,00 грн. з цільовим призначенням за послуги згідно акту №498 від 06.11.2018р., що підтверджується банківськими виписками АТ „Ощадбанк. Всього відповідачем сплачено за спірним договором 398 000,00 грн.

Позивачем було направлено відповідачу претензії №1625 від 26.12.2019, №81 від 21.01.2019, №197 від 18.02.2019, які залишені відповідачем без задоволення.

У зв`язку із неналежним виконанням умов договору складського зберігання зерна №184ЗБ/2018 від 09.07.2018р., позивачем, окрім 296 230,12грн. суми основного боргу заявлено до стягнення: 50 236,33грн. - пені, 17 597,51грн. - інфляційних втрат, 4 435,14грн. - 3% річних.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами 09.07.2018 року укладено договір складського зберігання зерна.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

У відповідності до ст.26 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні, договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. За договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов`язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб`єктом ринку зерна. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачею власнику зерна складського документа.

Згідно ст.28 зазначеного Закону, плата за зберігання зерна, строки її внесення встановлюються договором складського зберігання зерна.

У відповідності до ст.43 Закону України „Про зерно та ринок зерна в Україні, якщо зерновий склад приймає зерно на зберігання без видачі простого або подвійного складського свідоцтва, то для підтвердження прийняття зерна на зберігання він повинен видати складську квитанцію.

Сторонами погоджено, що відповідач сплачує вартість послуг зернового складу, пов`язаних з прийманням, очищенням, знезараженням та сушінням зерна при переданні такого зерна на зберігання з моменту видачі складського документу на таке зерно, а також сплачує вартість послуг позивача по зберіганню зерна щомісячно, до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем, в якому були надані послуги (п. 9.4 договору).

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, складськими квитанціями на зерно, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №291 від 31.07.2018 року, №367 від 31.07.2018 року, №394 від 30.09.2018 року, №484 від 31.10.2018 року, №498 від 06.11.2018 року, №515 від 30.11.2018 року, №624 від 3.1.12.2018 року, № 14 від 31.01.2019 року, № 68 від 28.02.2019 року - надання послуг відповідачу на загальну суму 694 230,12 грн.

З огляду на приписи п. 9.8. договору, зазначені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 694 230,12 грн. вважаються підписаними, а відповідач зобов`язаний оплатити зазначені в них послуги в порядку і на умовах, визначених договором.

Враховуючи часткову оплату послуг в сумі 398 000,00грн., заборгованість відповідача становить 296 230,12грн., яка підлягає стягненню з останнього.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 50 236,33грн. - пені, 17 597,51грн. - інфляційних втрат, 4 435,14грн. - 3% річних у зв`язку з неналежним виконання умов договору складського зберігання зерна №184ЗБ/2018 від 09.07.2018р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України, виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 9.5. договору, у випадку прострочення строків оплати послуг, позивач має право нарахувати пеню поклажодавцю в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Здійснивши перерахунок пені за вказані позивачем періоди, судом встановлено, що заявлена ним до стягнення сума в розмірі 50 236,33грн. є арифметично вірною та обґрунтованою. Вказана позовна вимога також підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Стосовно нарахувань втрат від інфляції в сумі 17 597,51грн. на вказані позивачем в розрахунку періоди, судом приймається до уваги, що індекс інфляції, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, визначається Держкомстатом за період, який становить один місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. по справі №924/312/18.

В той же час, позивачем інфляційні втрати нараховані за періоди, які становлять менше місяця, а нарахування здійснювались не на суми боргу, що існували на останній день місяця, в якому платіж мав би бути здійснений. Крім того, застосовувались індекси інфляції на місяць в якому мав бути проведений платіж включно, а не наступний.

Зважаючи на викладене, суд, здійснивши власний перерахунок (за допомогою програми „Законодавство) вважає правомірно нарахованими інфляційні втрати у розмірі 14 574,61грн. за періоди: вересень 2018р. на суму 140 520,34грн.; жовтень - грудень 2018р. на суму 68 548,08грн.; січень квітень 2019р. на суму 53 919,38грн.; листопад 2018р. квітень 2019р. на суму 50 247,30грн.; грудень 2018р. квітень 2019р. на суму 52 711,86грн.; січень квітень 2019 р на суму 36 511,93грн.; лютий квітень 2019р. на суму 101 257,70грн.; березень квітень 2019р. на суму 831,19грн.; квітень 2019р. на суму 750,76грн. В стягненні решти інфляційних втрат слід відмовити.

Під час перерахунку заявлених до стягнення 3% річних (за допомогою системи „Законодавство), суд прийшов до висновку, що позивачем вірно здійснено нарахування 3% річних у визначеному ним розмірі - 4 435,14грн. за зазначені у розрахунку періоди. Відтак, вказана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу положень ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доводи відповідача про те, що ним виконані зобов`язання за договором складського зберігання зерна № 1843Б/2018 від 09.07.2018 року та ним не брались на себе інші зобов`язання, пов`язані з прийманням, очищенням, знезараженням та сушінням зерна, судом не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та поданими позивачем доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст., 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМОВЕЦЬКЕ", с. Шумівці Хмельницького району Хмельницької області про стягнення 368 499,10 грн., з яких: 296 230,12грн. - основного боргу, 50 236,33грн. - пені, 17 597,51грн. - інфляційних втрат, 4 435,14грн. - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМОВЕЦЬКЕ" (31363, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шумівці, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", (м. Київ, вул.Саксаганського, 1, ) 296 230,12грн. (двісті дев`яносто шість тисяч двісті тридцять гривень 12 коп.) основного боргу, 50 236,33грн. (п`ятдесят тисяч двісті тридцять шість гривень 33 коп.) пені, 14 574,61грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири гривні, 61 коп.) інфляційних втрат, 4 435,14грн. (чотири тисячі чотириста тридцять п`ять гривень 14 коп.) 3% річних, 5 482,16грн. - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

У задоволенні клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ШУМОВЕЦЬКЕ", с. Шумівці Хмельницького району Хмельницької області від 25.07.2019 року про зупинення провадження у справі відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2019 року.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. (надіслати всім рекомендованим з повідомленням):

1 - до справи,

2 - позивачу (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1);

3 - відповідачу (31353, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шумівці; 29000, м. АДРЕСА_1 , вул. Свободи, 22, АДРЕСА_2 .155).