ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року Справа № 904/1661/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л.

секретар судового засідання Грачов А.С.

Представники сторін:

від відповідача: Скиба С. Г., довіреність №76/ПУ/2019 від 19.12.2018, представник;

від позивача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 у справі №904/1661/19 (суддя Ніколенко М.О., повне рішення складено 10.06.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест», м. Бахмут Донецької області

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 661013,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" (надалі позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" (надалі відповідач) та просило стягнути заборгованість - 459 313,56 грн, пеню - 59521,93 грн, 3% річних - 28 427,07 грн та інфляційну складову - 113 863,69 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем зобов`язань за договором підряду №128-ПУ-ЦП від 01.12.2016 щодо оплати виконаних робіт.

Ухвалою суду першої інстанції від 24.04.2019 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем вимоги заперечені з посиланням на недотримання підрядником умов договору щодо складання акту готовності об`єкту до експлуатації, в зв`язку з чим не настав строк оплати виконаних робіт. Відповідачем також було заявлено про застосування до вимоги про стягнення пені в сумі 59 521,93 грн спеціальної позовної давності.

Рішенням суду від 27.05.2019 (суддя Ніколенко М.О.) позов задоволено частково; стягнено з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест" суму основної заборгованості - 459 313,56 грн, 3% річних - 28 389,35 грн, інфляційну складову - 100 352,83 грн та витрати з оплати судового збору - 8 820,83 грн; відмовлено у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені - 59 521,93 грн, 3% річних - 37,72 грн, суми інфляційної складової - 13 510,86 грн; стягнено з позивача в доход Державного бюджету України суму недоплаченого судового збору - 1,69 грн.

За заявою позивача судом було прийнято додаткове рішення від 10.06.2019 у справі №904/1661/19 (суддя Ніколенко М.О.), яким вказану заяву було задоволено частково та стягнено з відповідача 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву позивача частково, виходив з того, що заявлений розмір витрат є неспівмірним обсягу та якості наданих послуг, оскільки адвокат допустила помилки при оформленні позовної заяви, невірні розрахунки.

На вказане рішення відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невірне застосування норм процесуального права, просив додаткове рішення суду скасувати в частині задоволених вимог та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- заявник ніяким чином не пояснив реальність адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а суд не звернув на це уваги, не надав оцінки співрозмірності виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, чим порушив положення ч. 4 ст. 126 ГПК України;

- посилається на практику Європейського суду з прав людини щодо визначення розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, та можливість відшкодування таких сум лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтованим;

- наводить положення Міжгалузевих норм чисельності працівників юридичної служби, затвердженого наказом Мінпраці та соціальної політики України №108 від 11.05.2004 щодо визначення норм часу на виконання робіт працівниками юридичних служб, який є значно меншим ніж зазначено адвокатом у заяві про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, та на підставі цього стверджує, що такі витрати є неспівмірними обсягу послуг та часу, який потрібно було витратити адвокату на надання цих послуг.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Орєшкіної Е.В., Антоніка С.Г. та зазначеною колегією справа прийнята до свого провадження ухвалою від 09.07.2019.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Антоніка С.Г. за наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено для розгляду справи колегію у складі головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач), суддів Орєшкіної Е.В., Кузнецової І.Л. та зазначеною колегією справа прийнята до свого провадження ухвалою від 05.08.2019.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує (відзив від 24.07.2019), просить додаткове рішення залишити без змін, вказує, що судом вірно враховано положення ст. 126 ГПК України і надані позиваем докази щодо надання професійної правової допомоги, та відповідно до ч. 5 ст.126 ГПК України зменшення витрат на професійну правову допомогу можливе лише за клопотанням сторони, яка повинна надати відповідні докази неспівмірності заявлених витрат. Такого клопотання відповідачем заявлено не було, тому вважає, що суд правомірно стягнув ці витрати частково в сумі 10 000 грн. Обрахунок витрат на професійну правову допомогу здійснений відповідно до умов укладеного стронами договору, а посилання відповідача на Міжгалузеві норми чисельності працівників юридичної служби, що затверджені Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 11.05.2004 №108, є безпідставними, оскільки носять лише рекомендаційний характер, та не визначають ставки адвокатського гонорару, який відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначається в договорі про надання правової допомоги.

На електронну адресу суду 07.08.2019 надійшло клопотання від позивача про відкладення розгляду справи та призначення її розгляду в режимі відеоконференції. Втім, вказані клопотання не підписані представником позивача (відсутній ЕЦП), тому судом залишаються без розгляду.

З огляду на положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, наявність відзиву позивача на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, обґоворивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги частково з огляду на таке.

В тексті позовної заяви від 15.04.2019 позивач зазначив, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані до закінчення судових дебатів.

Втім, до прийняття рішення у справі такі докази позивачем подані не були та судом не було визначено у рішенні строк для подання таких доказів і не вирішувалося питання про призначення судового засідання щодо розгляду питання про витрати на професійну правничу допомогу і прийняття додаткового рішення.

Після прийняття 27.05.2019 рішення у справі від позивача до суду 05.06.2019 надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальній сумі 18 777,78 грн, що складаються з:

- консультування клієнта протягом усього розгляду справи - 1 921 грн;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини - 2 209,15 грн;

- складання позовної заяви (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 6 723,5 грн;

- складання клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 960,5 грн;

- складання відповіді на відзив на позовну заяву (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 3 842 грн;

- представництво в суді (судове засідання, яке відбулось 27.05.2019) - 240,13 грн;

- складання клопотання про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (в т.ч. формування пакету документів для відповідача та суду, надсилання) - 2 881,50 грн.

Вказана заява була направлена до суду та копія відповідачу 03.06.2019, тобто в строк, встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження надання адвокатом Поліщук О.В. адвокатських послуг при розгляді справи №904/1661/19 заявником надано: договір про надання правничої допомоги №15/04 від 15.04.2019; акт приймання-передачі наданих робіт (послуг) від 28.05.2019; платіжне доручення №1000 від 29.05.2019 щодо оплати цих послуг на суму 18 777,78 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч.3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив судове рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що і судове рішення.

Право та порядок подання заяви на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу визначено ч. 8 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої докази щодо витрат на професійну правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем було дотримано порядок і строки надання заяви і доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Також, положеннями ст. 128 ГПК України іншій стороні надано право заперечувати проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу та на сторону, яка заявляє про неспівмірність вказаних витрат, покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката.

Як зазначено вище, відповідно до ч.3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд повинен був розглядати таку заяву в судовому засіданні з повідомленням сторін протягом 10 днів з часу її надходження, оскільки розгляд справи №904/1661/19 було проведено саме в судовому засіданні з викликом сторін. Тобто, відповідач міг правомірно розраховувати на те, що йому буде надана можливість заявити клопотання про зменшення витрат на оплату послуг адвоката.

Вказану заяву позивача судом було розглянено 10.06.2019 без призначення судового засідання і виклику сторін, не надано відповідачу часу щодо надання відзиву (заперечень) на таку заяву, та суд самостійно без клопотання відповідача прийшов до висновку про неспівмірність заявлених витрат і прийняв рішення про їх зменшення до 10 000 грн, хоча ст. 126 ГПК України визначає, що таке зменшення можливе за клопотанням сторони, а відсутність клопотання сторони про зменшення витрат на професійну правову допомогу виключає можливість суду самостійно зменшувати розмір витрат на професійну правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Така правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №904/65/18.

Здійснивши вказані дії, суд першої інстанції порушив вище наведені норми процесуального права, що відповідно до п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення.

Прийшовши до висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та розглядаючи по суті заяву позивача і доводи апелянта щодо безпідставності заявлення позивачем такої суми витрат на адвоката, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Між позивачем та Адвокатськи бюро «Ольги Поліщук» було укладено договір про надання правничої допомоги №15/04 від 15.04.2019, предметом якого є надання правничої допомоги та представництва клієнта у Господарському суду Дніпропетровської області, Дніпропетровському апеляційному господарському суді, Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду при розгляді справи за позовом ТОВ "Енергоінвест" до ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості за договором №128-ПУ-ЦП від 01.12.2016 з усіма правами, що надані законом сторонам судового процесу без обмежень у їх реалізації.

У п.6.1. договору визначено порядок обчислення розміру гонорару, який за годину роботи становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.

За наслідками розгляду справи в суді першої інстанції сторонами визначено обсяг робіт, виконаний адвокатом, та їх вартість в сумі 18 777,78 грн, перелік яких перелічено судом вище.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Таким чином, враховуючи задоволення позову частково, витрати на оплату послуг адвоката підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам, та покладенню на відповідача в сумі 16 712,23 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд першої інстанції вірно визначив, що позовні вимоги ґрунтуються лише на одному акті виконаних робіт №01 від 17.02.2017 на загальну суму 459 313,56 грн, не вимагають складних розрахунків, судом справа віднесена до справ незначної складності та розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача прийняв участь лише в одному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Враховуючи вище наведене, доводи відповідача щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат, відсутність заперечень з боку позивача щодо визначеною судом першої інстанції сумою до відшкодування, колегія суддів вважає, що сума 10 000 грн є співмірною платою за надані адвокатом послуги в даній справі.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, суд прийшов до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції, як прийняте з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню відповідно до положень п.3 ч.3 ст. 277 ГПК України, з прийняттям нового додаткового рішення про задоволення заяви частково в сумі 10 000 грн. В зв`язку з чим доводи апеляційної скарги визнаються судом частково обгрунтованими.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд цієї апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, 275, 277, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 у справі №904/1661/19 задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 у справі №904/1661/19 скасувати.

Прийняти нове додаткове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" (м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Соборна,76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» (м. Бахмут Донецької області, вул. Героїв Праці,19, ) витрати на професійну правничу допомогу - 10 000,00 грн (десять тисяч грн), про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» (м. Бахмут Донецької області, вул. Героїв Праці,19, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" (м. Павлоград Дніпропетровської області, вул. Соборна,76, ) витрати по сплаті судового збору - 1325,49 грн (одна тисяча триста двадцять п`ять грн 49 коп), про що видати наказ.

Відповідно до ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видачу наказів доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повна постанова складена 12.08.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Е.В. Орєшкіна