Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" серпня 2019 р. м.Рівне Справа №918/555/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "РІВНЕГАЗ"

про визнання недійсним правочину

Без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося в Господарський суд Рівненської області із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Рівнегаз" про визнання недійсним правочину.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р. у даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2019 р. та постановою Верховного Суду від 05.06.2019 р. у даній справі рішення залишено без змін.

31 липня 2019 року від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на адресу суду надійшла заява від 25 липня 2019 року № 50/05-541 про виправлення описок, допущених в рішенні Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р., та про роз`яснення згаданого судового рішення.

В частині виправлення описок заява мотивована тим, що у рішенні суду договір №141 та договір № 14/1290/04 зазначаються, як "договір від 24.03.2005 року (в редакції від 01.10.2014 року) №141 та договір від 01.10.2004 року (в редакції від 01.10.2014 року) №14/1290/04".

Однак договір від 24.03.2005 року №141 змінено рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 № 910/12806/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015. Також договір від 01.10.2004 №14/1290/04 змінено рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.2014 у справі № 910/12807/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015.

Тому заявник просить суд виправити описку, зазначивши вірні дати редакції договорів.

У частині заяви про роз`яснення рішення заявник вказує, що позивач позбавлений можливості виконати належним чином вказане рішення суду оскільки Заява, яка була предметом розгляду у справі №918/555/18, не містить всієї необхідної інформації для відображення зарахування в бухгалтерському обліку Компанії, про що Позивач неодноразово заявляв в суді. Так Заява Відповідача не містить інформацію за який період та з яких сум складається дебіторська та кредиторська заборгованості, що повинні зараховуватись. Згідно з ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку будь-яких господарських операцій є первинні документи. Спірна Заява не висвітлює всі необхідні аспекти визначені законодавцем, тобто не містить всіх необхідних елементів і не може бути підставою для відображення в бухгалтерському обліку підприємства відповідної операції.

Позивач зазначає, що в Заяві АТ "Рівнегаз" відсутня будь-яка інформація про період виникнення заборгованості, яка б надала можливість відобразити операції. Відповідно до умов договору від 01.10.2004 №14/1291/04 та умов договорів №14/1290/04 в редакції рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2015 у справі №910/12807/14 та №141 в редакції рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/12806/14 розмір заборгованості сторін нараховується щомісяця, а зобов`язання щодо оплати виникає за кожен квартал окремо. У зв`язку з цим заборгованість за вказаними договорами обліковується за кожен місяць окремо. Таким чином Позивачу необхідно здійснити відповідні дії в бухгалтерському обліку стосовно кожного періоду виникнення заборгованості окремо. Ухвалюючи рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 у справі №918/555/18 судом не було визначено з яких саме сум складається дебіторська та кредиторська заборгованість, що повинні зараховуватись.

Також зауважує, що за результатами розгляду справи №918/555/18 судом не було встановлено розмір дебіторської та кредиторської заборгованості по відповідним періодам за які нараховуються зобов`язання, а в Заяві дана інформація відсутня. Позивач позбавлений можливості належним чином виконати рішення господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 у справі № 918/555/18 з дотриманням вимог ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та підзаконних нормативних актів що регламентують ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності суб`єктами господарювання.

Враховуючи викладене позивач просить роз`яснити зміст та порядок виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 у справі №918/555/18.

Відносно заяви про виправлення описок суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 243 Господарського процесуального кодексу України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Судом встановлено, що у процесі написання повного тексту рішення від 11.12.2018 р. у справі №918/555/18 у ньому зазначено: "договір від 24.03.2005 року (в редакції від 01.10.2014 року) №141 та договір від 01.10.2004 року (в редакції від 01.10.2014 року) №14/1290/04".

Разом з тим, суд звертає увагу, що відомості щодо редакції договорів №141 та №14/1290/04 - від 01.10.2014 року, відображені позивачем у тексті позовної заяви від 15.08.2018 р., відповідачем у відзиві від 13.09.2018 р., також у тексті Заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 04.07.2018 р., крім того озвучувалася у судових засіданнях представниками сторін (про що свідчить звукозапис судових засідань).

Отже, відомості які викладені у тексті судового рішення стосовно редакцій згаданих вище договорів, не є описками, які вчинив суд, а є інформацією, що подана учасниками справи та міститься у її матеріалах. Під час виготовлення повного тексту рішення суд виклав зміст документу, який був оспорений у даній справі - Заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 04.07.2018 р. Остання й містить покликання на редакцію договорів №141 та №14/1290/04 - від 01.10.2014 року.

Проаналізувавши вимоги заяви позивача в частині виправлення описок у рішенні від 11.12.2018 р. у даній справі, та перевіривши зміст рішення на наявність помилок, суд прийшов до висновку, що згадане судове рішення не містить описок та арифметичних помилок, а інформація, яку позивач вважає описками суду, подана сторонами до матеріалів справи.

Проаналізувавши усе викладене у сукупності, суд прийшов до висновку, що заява позивача в частині виправлення описок у рішенні від 11.12.2018 р. - задоволенню не підлягає.

Щодо заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в частині роз`яснення рішенні Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р. - суд вказує слідуюче.

Згідно положень статті 245 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

У своїй заяві представник відповідача просить роз`яснити зміст та порядок виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р. у справі №918/555/18.

При цьому, з аналізу статті 245 ГПК України слідує, що суд роз`яснює судове рішення, яке ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Таким чином, роз`ясненню підлягають рішення, ухвали, постанови, які прийняті за результатами розгляду того чи іншого спору, та які у подальшому підлягають примусовому виконанню.

Роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, при цьому забезпечуючи дотримання принципів незмінності змісту рішення та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду. Заявником повинно бути зазначено які частини рішення підлягають трактуванню у більш зрозумілий спосіб та розуміння яких частин викликають труднощі, тобто є незрозумілими.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Суд звертає увагу, що рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р. у цій справі - у позові відмовлено. Відповідно останнє - не є тим процесуальним документом, який у подальшому підлягає примусовому виконанню, оскільки на виконання цього судового рішення не буде виданий наказ (як виконавчий документ), та рішення про відмову у задоволенні позову не пред`являються до органів державної виконавчої служби для вчинення виконавчих дій.

Заявлена представником позивача вимога про роз`яснення рішення фактично зводиться до необхідності надання судом пояснень щодо змісту Заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 04.07.2018 р., інформації за який період та з яких сум складається дебіторська та кредиторська заборгованості, що повинні зараховуватись, розмір дебіторської та кредиторської заборгованості по відповідним періодам за які нараховуються зобов`язання тощо.

Однак, у справі №918/555/18 предметом спору було визнання недійсним правочину - Заяви від 04.07.2018 року №RV01.2-СЛ-3478-0718 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Відповідно вирішуючи даний спір суд повинен був встановити наявність або відсутність підстав для визнання правочину недійсним. При цьому, стягнення заборгованості, її розміри та періоди нарахування не були предметом розгляду у даній справі.

Суд не наділений повноваженнями надавати роз`яснення стосовно змісту документу, який складений іншою юридичною особою, та вирішувати питання щодо підстав та порядку відображення в бухгалтерському обліку підприємства відповідної операції по цьому документу.

Окрім цього, до повноважень суду не входить надання консультацій і роз`яснень правових питань щодо порядку виконання судового рішення (постанова Верховного Суду КГС у справі №910/10916/16 від 16.11.2018 р.).

Отже, не підлягають роз`ясненню питання, які не стосуються предмета спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказують на ту чи іншу дію, вчинену учасниками справи, чи прийняту судом у межах наданих йому повноважень.

Оскільки рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р. у цій справі - у позові відмовлено, та останнє - не є тим процесуальним документом, який у подальшому підлягає примусовому виконанню у органах державної виконавчої служби, до того ж, резолютивна частина рішення є зрозумілою, тому згадане рішення не підлягає роз`ясненню.

За наведеного у сукупності, в задоволенні заяви позивача в частині роз`яснення судового рішення від 11.12.2018 р. слід відмовити.

Відповідно до ч.4 ст.245 ГПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись статтями 234, 235, 243, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про виправлення описок в рішенні Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р., та про роз`яснення рішення Господарського суду Рівненської області від 11.12.2018 р. у справі №918/555/18.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 12.08.2019 р. та може бути оскаржена відповідно до статей 254-259 Господарського процесуального кодексу України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя Бережнюк В.В.