ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 915/762/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду

від 08.01.2019

у складі колегії суддів: Лавриненко Л.В. (головуючий суддя), Аленіна О.Ю.,Філінюка І.Г.

у справі № 915/762/17

за позовом ліквідатора Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко"

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2

про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 06.12.2016 за № 1274; витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

1. Постановою Господарського суду Миколаївської області від 05.06.2014 у справі № 915/684/14 боржника - ТОВ "Будівельна фірма "Житлобуд - Ніко" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

2. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2015 у справі № 915/684/14 ліквідатором Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко" призначено Козлова Вячеслава Олександровича .

3. Ліквідатор Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко" Козлов В.О. звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 31.07.2017 № 02-01/1382 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 06.12.2016 за № 1274; витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

4. 22.11.2017 позивачем було подано уточнення до позовної заяви, за змістом яких він просив:

визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 06.12.2016 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за № 1274.

витребувати з володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 та передати її ліквідатору ТДВ "Будівельна фірма "Житлобуд - Ніко";

скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32758322 від 06.12.2016 17:41:16, приватний нотаріус Назарова Оксана Сергіївна, Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська область про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

скасувати наявний в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 17385393 від 08.11.2016 р. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

5. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2017 було порушено провадження у справі № 915/762/17 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 06.12.2016 за № 1274; витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в рамках провадження у справі № 915/684/14 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко".

6. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17 відмовлено у задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 06.12.2016 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за № 1274;

витребувано з володіння ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_1 та передано її ліквідатору ТДВ "Будівельна фірма "Житлобуд - Ніко" Козлову Вячеславу Олександровичу (вул. Садова, 1, оф. 207, м. Миколаїв, 54007, свідоцтво № 930 від 24.05.2013);

скасовано Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32758322 від 06.12.2016 17:41:16, приватний нотаріус Назарова Оксана Сергіївна, Миколаївський міський нотаріальний округ, Миколаївська область про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

скасовано наявний в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 17385393 від 08.11.2016 р. про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

стягнуто з ОСОБА_1 (ід.номер НОМЕР_1 ) на користь Спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 600 грн.

7. Не погодившись з наведеною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції

8. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 915/762/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17 разом з належними доказами, що підтверджують поважність підстав для поновлення строку, та для подання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

9. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 по справі № 915/762/17 на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

10. 11.02.2019 ОСОБА_1 звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17.

11. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 915/762/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді -Ткача І.В., судді - Стратієнко Л.В., судді - Мамалуя О.О., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 14.02.2019.

12. Ухвалою Верховного Суду від 25.02.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17 залишено без руху.

13. Ухвалою Верховного Суду від 28.03.2019 поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі №915/762/17; відкрито касаційне провадження у справі №915/762/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019; призначено розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; витребувано з Господарського Миколаївської області та/або Південно-західного апеляційного господарського суду справу №915/762/17 за позовом ліквідатора Товариства з додатковою відповідальністю "Будівельна фірма "Житлобуд-Ніко" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного 06.12.2016 за № 1274; витребування майна із чужого незаконного володіння, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

14. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 17.04.2019 № 29.3-02/253, у зв`язку з перебуванням у відрядженні судді Мамалуя О.О., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/762/17.

15. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 915/762/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Ткача І.В., судді - Стратієнко Л.В., судді - Баранця О.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 17.04.2019.

16. Ухвалою Верховного Суду від 18.04.2019 задоволено заяву суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Ткача І.В., Баранця О.М., Стратієнко Л.В. про самовідвід у справі № 915/762/17. Справу № 915/762/17 передано для повторного автоматизованого розподілу з урахуванням спеціалізації суддів.

17. Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 19.04.2019 № 29.3-02/301, у зв`язку з ухвалою про самовідвід суддів Ткача І.В., Баранця О.М., Стратієнко Л.В., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/762/17.

18. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 915/762/17 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 19.04.2019.

19. Ухвалою Верховного Суду від 15.05.2019 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В. прийнято касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17 до свого провадження; призначено розгляд касаційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

20. Не погодившись з ухвалою апеляційного суду, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити апеляційну скаргу ОСОБА_1 до Південно-західного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття провадження.

21. На думку скаржника оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є необґрунтованою та прийнятою з урахуванням доводів лише позивача, на підтвердження своєї позиції наводить наступні доводи.

21.1. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 прийнято без присутності ОСОБА_1 . Копію зазначеного судового рішення від 12.12.2017 отримано представником ОСОБА_1 - адвокатом Кащенко С.О. лише 27.09.2018 за заявою останнього під час ознайомлення з матеріалами справи.

21.2. ОСОБА_1 об`єктивно не могла отримувати кореспонденцію з суду у зв`язку з відсутністю поштової скриньки за місцем реєстрації. Крім того, 07.03.2018 ОСОБА_1 особисто писала заяву, в якій просила видати копію судового рішення (а.с. 240), зазначивши адресу для листування - АДРЕСА_2 , адресу, в якій відповідач ОСОБА_1 змогла б отримати відповідну кореспонденцію. Разом з тим, Господарський суд Миколаївської області не направив на таку адресу оскаржувану ухвалу, що призвело до порушення строків на апеляційне оскарження. З цих підстав адресу для листування в апеляційній скарзі зазначено робоче місце адвоката Кащенко С.О. ( АДРЕСА_3 ).

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

22. Від учасників справи до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу не надходили.

Позиція Верховного Суду

23. Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

24. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

25. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

26. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

27. Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч.1 цієї статті).

28. Судом апеляційної інстанції у даній справі встановлено, що оскаржувану ухвалу Господарського суду Миколаївської області постановлено судом 12.12.2017, тобто до набрання чинності з 15.12.2017 ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ.

29. Згідно з пунктом 13 частини 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України

(в редакції, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

30. Разом з тим, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ГПК України).

31. Отже, судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності

ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

32. Відповідно до статті 93 ГПК України в редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення, апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п`яти днів з дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення.

33. Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

34. Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу від 06.10.2018 до суду апеляційної інстанції на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017, в якій остання також просила суд поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи клопотання тим, що ні вона ні її представник не отримували копії позовної заяви, та ухвал чи викликів суду першої інстанції, тому участі в справі вона не приймала, при винесенні оскаржуваної ухвали не була присутня, а копію ухвали отримала лише 27.09.2018, після ознайомлення її представника з матеріалами справи.

35. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 915/762/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі вимог частини 1 статті 174 та пункту 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України; встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17 разом з належними доказами, що підтверджують поважність підстав для поновлення строку, оскільки підстави, вказані відповідачем у заяві про поновлення строку, визнані судом неповажними; також для подання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

36. У визначений строк ОСОБА_1 звернулася до суду апеляційної інстанції із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано квитанцію від 20.12.2018 про сплату судового збору у розмірі 1 762 грн та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17.

37. Мотивуючи заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначив про неможливість отримання кореспонденції з суду у зв`язку з відсутністю поштової скриньки за місцем реєстрації.

38. Розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на встановлені обставини надіслання оскаржуваної ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17 ОСОБА_1 за адресою місця її реєстрації та адресою місцезнаходження придбаної нею квартири ( АДРЕСА_1 ), проте, поштове повідомлення повернулося з відміткою "у зв`язку з закінченням строку зберігання", що, на думку суду апеляційної інстанції свідчить про небажання апелянта отримувати кореспонденцію суду.

39. Крім того, апеляційний суд встановив, що 12.03.2018 до місцевого господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 від 07.03.2018 про видачу копії судового рішення, яким вирішено питання щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу та про ознайомлення з матеріалами справи, водночас, представник ОСОБА_1 - Кащенко С.О. ознайомився з матеріалами справи лише 26.09.2018, тобто протягом шестимісячного терміну ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій, спрямованих на ознайомлення з матеріалами справи та на отримання копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 по справі № 915/762/17.

40. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 , наведені в заяві про усунення недоліків, жодним чином не доповнюють доводів, вказаних в апеляційній скарзі, та не підтверджують поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 по справі № 915/762/17.

41. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що процесуальний строк на оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 по справі № 915/762/17 пропущено ОСОБА_1 без поважних причин, а тому правові підстави для поновлення цього строку відсутні.

42. Отже, апеляційний суд при оцінці поважності наведених ОСОБА_1 підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження з достатньою повнотою встановив безпідставність доводів скаржника про наявність об`єктивних причин тривалого неподання ним апеляційної скарги на рішення місцевого суду від 12.12.2017 та дійшов правильного висновку про відсутність поважних підстав для поновлення пропущеного скаржником процесуального строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України.

43. Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що вона не була належним чином повідомлена судом першої інстанції про час та місце судового розгляду справи, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

43.1. Відповідно до приписів частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

43.2. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

43.3. Щодо заяви, поданої 07.03.2018 ОСОБА_1 особисто, в якій остання просила видати копію судового рішення (а.с. 240), зазначивши адресу для листування - АДРЕСА_2 колегія суддів касаційного суду звертає увагу, що прохальна частина вказаної заяви не містить клопотання направлення поштової кореспонденції на іншу адресу у зв`язку зі зміною свого місцезнаходження чи місця проживання. В той же час, як встановлено судом апеляційної інстанції, з моменту подання вказаної заяви ОСОБА_1 не проявила належного інтересу для ознайомлення з оскаржуваним судовим рішенням, а представник ОСОБА_1 - Кащенко С.О. ознайомився з матеріалами справи лише 26.09.2018, тобто понад шість місяців не було вчинено жодних дій, спрямованих на ознайомлення з матеріалами справи та на отримання копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 по справі № 915/762/17.

43.4. Отже, можливість своєчасного подання апеляційної скарги залежала тільки від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб`єктивний характер, що не є поважною причиною пропуску процесуального строку.

44. З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вважає, що апеляційним судом обґрунтовано застосовано положення пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України, у зв`язку з відмовою скаржнику у відновленні строку на апеляційне оскарження внаслідок встановлення судом обставин пропуску строку на апеляційне оскарження, встановлення наявності суб`єктивних обставин в діях (бездіяльності) особи, якою порушено строки на апеляційне оскарження.

45. В рішенні ЄСПЛ "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

46. З огляду на такі висновки Європейського суду з прав людини та враховуючи встановлені апеляційним судом обставини справи, суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного господарського суду щодо відсутності правових підстав для відновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження ухвали суду першої інстанції, внаслідок чого апеляційним судом правомірно відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 12.12.2017 у справі № 915/762/17 на підставі пункту

4 частини 1 статті 261 ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

47. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

48. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

49. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17 про повернення апеляційної скарги на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України є обґрунтованою та прийнятою з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

50. Оскільки підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не вбачається, судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.01.2019 у справі № 915/762/17 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко