РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/3517/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія"

до приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"

про стягнення 320 405,62 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" до приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" про стягнення 320 405,62 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору № 12/003 про надання послуг з управління від 01.10.2012 року, додатків та додаткових угод до нього належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті виконаних робіт щодо благоустрою та озеленення прибудинкових територій житлових будинків № 3 та № 5 по вул. Ю Кондратюка в м. Києві , які знаходились у стані - після будівництва, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Ухвалою господарського суду від 25.03.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

22.04.2019 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.05.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

29.05.2019 року до канцелярії відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. До відзиву додано належні докази відправлення відзиву позивачеві.

05.06.2019 року до канцелярії позивач подав довідку про суму заборгованості відповідача.

07.06.2019 року до канцелярії позивач подав копію касового чека та повідомив про ненадходження відзиву станом на 05.06.2019 року.

Відповіді на відзив від Позивача не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

01.10.2012 року між приватним акціонерним товариством "Енергополь-Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Київська комунальна компанія" укладено договір № 12/003 про надання послуг з управління з низкою додатків та додаткових угод до нього, а саме: додаток № 1 від 30.06.2015 року, договір про внесення змін в додаток № 1 до договору від 01.11.2013 року, доповнення № 1 до додатку № 1 від 01.08.2013 року, договір про внесення змін в додаток № 1 від 31.05.2015 року, додатку № 1 від 31.05.2015 року, договір про внесення змін в додаток № 1 до договору від 30.06.2015 року, додаткова угода № 1 від 01.06.2014 року, додаткова угода № 2 від 01.11.2014 року, додаткова угода № 3 від 30.06.2015 року, додаткова угода № 4 від 31.05.2016 року, додаткова угода № 5 від 31.08.2017 року, додаткова угода № 6 від 30.11.2017 року, додаткова угода № 7 від 31.12.2017 року, додаткова угода № 8 від 28.02.2018 року.

Відповідно до розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.03.2015 року за № 116 балансоутримувачем житлових будинків № 5 та № 7 на вул. Юрія Кондратюка в м. Києві є ПрАТ «Енергополь-Україна».

Відповідно до п. 2.1. договору управитель зобов`язується надавати балансоутримувачу послуги на об`єкті, який перебуває на балансі балансоутримувача, а балансоутримувач доручає управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, яка надійшла від мешканців об`єкта, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі коли управитель отримав згоду балансоутримувача на такі витрати.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1 розділу 11 «Функції з виконання додаткових робіт і послуг, які не включаються до складової тарифу на утримання Об`єкту управління і прибудинкової території, вартість яких балансоутримувач відшкодовує управителю згідно актів виконаних робіт» додатку № 1 від 30.06.2015 року до договору «Перелік функцій з управління об`єктом управління, які ПрАТ «Енергополь-Україна» доручає виконувати ТОВ «Київська комунальна компанія» є виконання робіт з благоустрою.

Як зазначає позивач, він належним чином виконав роботи щодо благоустрою та озеленення прибудинкових територій житлових будинків № 3 та № 5 по вул. Ю Кондратюка в м . Києві, які знаходились у стані - після будівництва на загальну суму 320 405,62 грн., однак відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання по сплаті виконаних робіт, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у заявленому розмірі.

Листом від 22.01.2019 року за № 19/01-05/020 позивач відправив відповідачеві акти надання вищезазначених послуг для компенсації витрат на суму 320 405,62, який було отримано відповідачем 22.01.2019 року за вх. № 29, однак відмовляється підписувати вказані акти та оплачувати виконану роботу.

Як підтвердження понесених витрат позивач додає акт надання послуг № 20 від 18.01.2019 року з найменуванням робіт, послуг «компенсація витрат за облаштування клумб рулонним газоном на прибудинковій території за адр. Кондратюка, 5» та рахунок на оплату № 15 від 18.01.2019 року на суму 90 510,82 грн. в т.ч.ПДВ; акт надання послуг № 23 від 18.01.2019 року з найменуванням робіт, послуг «компенсація витрат за виконання комплексу робіт по влаштуванню клумб, газонів та озелененню прибудинкової території (закупівля та насадження рослин) за адр. Ю.Контратюка, 3» і рахунок на оплату № 18 від 18.01.2019 року на суму 229 894,80 грн. в т.ч.ПДВ. До матеріалів справи позивач також додає копії договорів, кошторисів та актів надання послуг, які укладені між Позивачем та його підрядниками на виконання робіт, послуг по акту надання послуг № 20 від 18.01.2019 року та № 23 від 18.01.2019 року.

Позивач не заперечує, що виконані ним роботи були роботами по благоустрою та не включаються до складової тарифу на утримання Об`єкту управління і прибудинкової території та вартість яких компенсовується згідно актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.1. ст.4 договору балансоутримувач зобов`язаний оплачувати додаткові послуги у встановлені цим договором строки та порядку, а також передбачену договором неустойку.

Відповідно до п. 7.2. ст. 7 договору вартість та порядок оплати додаткових послуг управителя визначається за погодженням сторін та оформляється додатковими договорами, які є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідач заперечив наявність заборгованості перед позивачем листом від 24.01.2019 року за вих. № 27, (без доказів відправки Позивачеві), який є в матеріалах справи та поданий разом з відзивом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судом, матеріали справи не містять згоди балансоутримувача, як це передбачено п. 2.1. договору, на такі витрати, оскільки виконання робіт з благоустрою не включаються до складової тарифу та відшкодовуються управителю згідно актів виконаних робіт.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що посилання позивача на поняття і терміни «згода» відповідно до умов п. 1.1. статті 1 договору щодо ненадання заперечень балансоутримувачем щодо умов цього договору упродовж 30 днів або іншого встановленого договором терміну, не виключає отримання згоди (в порядку п. 2.1. договору) балансоутримувача на такі витрати.

Окрім того, матеріалами справи не конкретизовано, які саме роботи виконані Позивачем та в рахунках на оплату, наданих Позивачем, йдеться про компенсацію витрат Позивача без підтвердження понесення таких витрат, оскільки матеріали справи жодних платіжних документів та/або банківських виписок на таке підтвердження не містять.

Отже, зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача коштів у сумі 320 405,62 грн, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 1 статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем було надано орієнтовний розрахунок суми судових витрат та витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. та зазначено, що докази таких витрат буде надано в судовому засіданні. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та жодних доказів на підтвердження таких витрат позивачем не надано.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст.74, ст.ст. 76, 77, 79, 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий