ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 м. Дніпро Справа № 908/1136/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.
при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.
за участю представників сторін:
від позивача: Труба О.В. представник, довіреність № 350/153/162/ПС від 26.02.2019;
від відповідача: Барков В.О. адвокат, ордер серії ЗП № 101067 від 18.01.2019; розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/1136/19 (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) ( АДРЕСА_1 )
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (юридична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-А; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 4-А, офіс 3, а/с 5012)
про стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» про стягнення пені за порушення терміну поставки товару у сумі 5034,40 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю за державні кошти № 64/18, укладеного між сторонами 04.05.2018, в частині порушення строків поставки товару. За несвоєчасне виконання зобов`язань за спірним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за період: з 02.07.2018 по 30.07.2018 (29 діб) в сумі 5034,40 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/1136/19 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму 5034,40 грн пені та суму 1921,00 грн витрат зі сплати судового збору.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд встановив факт порушення прав та законних інтересів позивача, погодився з доводами позивача про прострочення відповідачем зобов`язання з поставки товару на 29 діб.
Разом з тим, суд відхилив доводи відповідача про неправомірність нарахування позивачем штрафних санкцій, з огляду на визначений за згодою сторін у п. 5.4. договору момент виконання зобов`язань за ним.

Вирішуючи питання зменшення пені за клопотанням відповідача, суд врахував, що заявлений позивачем розмір пені, визначений у відповідності до положень ч. 2 ст. 231 Господарського Кодексу України і не перевищує законодавчо визначений розмір відповідальності. Крім того, судом не виявлено у справі виняткових обставин для зменшення суми пені, на які посилається відповідач.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить: скасувати повністю рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/1136/19; судові витрати покласти на позивача.
Доводи апеляційної скарги зводяться до незаконності та необґрунтованості рішення суду, що полягає у наступному:
- судом зроблено не відповідний доказам у справі висновок, що ТОВ «Промелектроніка» не надало доказів направлення позивачем листа № 219 від 25.06.2018 із проектом додаткової угоди про продовження строку поставки товару, номер цього листа та його коректна дата зазначена у додатках до відзиву, а направлення його на адресу позивача підтверджується описом від 27.06.2019. При оформленні опису на відправку листа № 216 від 26.06.2019 ТОВ «Промелектроніка» допустило технічну помилку, вказавши не 06, а 05 місяць дати листа. Отримання цього листа не заперечувалось та не спростовано позивачем;
- суд дійшов до помилкового висновку про те, що у відповідача виник обов`язок поставити товар, після отримання письмового повідомлення від замовника про готовність до виконання умов договору (п. 1.4., абз. 2 п. 5.1. договору), оскільки фактично така заявка з боку ВЧ не направлялася постачальникові;
- судом не застосовано абзац 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України та висновки ВС, чим допущено порушення норм матеріального права;
- судом не надано оцінки заявці позивача, які містять реквізити Військової частини НОМЕР_1 , в той час як розділом 11 договору, сторони погодили, що військова частина НОМЕР_2 готує повідомлення постачальнику про готовність замовника до виконання умов договору, приймає документи для оплати поставленого Товару, готує та підписує Акти документальної звірки взаєморозрахунків, організовує приймання Товару. Тобто наявне в матеріалах справи повідомлення не відповідає умовам Договору (форма та зміст);
- акти прийомки товару, які оформлені позивачем, складені та підписані неналежними особами іншими військовими частинами та не завірені належним чином;
- позивач додав до позову додатки, які завірені представником юридичної особи, які не приймали участі у справі та не були учасником спірних правовідносин з поставки товару; Копії додатків не містять печатки юридичної особи, яка завірила ці копії, дати на копіях додатків відсутня.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи позивача у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що повідомлення про готовність до виконання умов договору на адресу відповідача направлено 07.05.2018 за вих.№ 350/12/138/624/пс. Місце поставки товару визначено: смт Новоівницьке, Житомирської області, склад вантажоотримувача замовника, військова частина НОМЕР_3 . Вказане повідомлення направлено відповідачу супровідним листом за вих. № 350/124/394/пс від 08.05.2018 разом з дев`ятьма іншими договорами, отримання яких відповідач не заперечує.
Позивач вважає, що сам факт поставки товару відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні замовника (смт. Новоівницьке, Житомирської області, склад вантажоотримувача замовника, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси військової частини НОМЕР_1 , свідчить про обізнаність відповідача щодо готовності замовника до виконання умов договору.
Щодо підписання документів військовою частиною НОМЕР_1 , позивач наголошує, що Договір укладений між військовою частиною НОМЕР_1 та ТОВ «Промелектроніка», тобто військова частина НОМЕР_1 , як сторона договору вправі виконувати умови Договору, як безпосередньо так і через свого представника.
Щодо підтвердження повноважень особи (командира військової частини НОМЕР_4 ), який засвідчив копії документів, доданих до позовної заяви, позивач зазначає, що військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 є структурними підрозділами (управліннями відділами) військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України). Відповідно до наданих повноважень вказані військові частини мають здійснювати листування, готувати документи, виготовляти та завіряти копії документів, вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на військову частину НОМЕР_1 .
З урахуванням вищевикладеного, позивач просить апеляційний суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Промелектроніка».

4. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

04.05.2018 між позивачем - Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» (постачальник) укладено договір про закупівлю № 64/18 (далі - договір).
Відповідно до п. 1.2. договору постачальник зобов`язується поставити замовникові товар у кількості та у строки визначені у специфікації товару (додаток № 1 до договору). Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.
У пункті 3.1. сторони домовилися про те, що сума договору становить 173600,00 грн, у тому числі ПДВ (20%) у розмірі 28933,33 грн.
Пунктом 5.1. договору визначено строк постачання товару: згідно зі специфікацією товару (додаток № 1 до договору). Товар постачається силами (засобами) постачальника після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце постачання (вантажоотримувача замовника). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару.
Датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма додаток № 3 до договору). Замовник затверджує акт прийому поставленого товару (форма додаток № 3 до договору) при наявності акта приймання-передачі (форма додаток № 22 до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440) (п. 5.4. договору).
Згідно з п. 6.3.1. постачальник зобов`язаний здійснити постачання Товару в строки, відповідно до умов цього Договору.
Згідно п. 7.2. договору, за порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.3, та 5.1 цього договору, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% від вартості непоставленого товару. Штрафні санкції до постачальника за порушення строків (термінів) поставки товару не застосовуються з моменту затвердження без претензій акту приймання-передачі (форма-додаток 22, до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).
Відповідно до п. 10.1. договору, він набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору включно до 31.12.2018 року, а в частині гарантійних зобов`язань до повного їх виконання.
04.05.2018 сторонами підписано специфікацію до договору, у якій визначено найменування товару (прилади МИ-285Д); термін постачання товару (включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника); вимір товару (одиниця); кількість (4); вартість товару (загальна 173600 грн. з ПДВ).
31.07.2018 ТВО командира військової частини НОМЕР_3 підполковником В.А. Галінським затверджено акт приймання-передачі № 260, який свідчить про поставку відповідачем товару (Магнетрон МИ-285Д 4 один.) на загальну суму 173600,00 грн (а. с. 22).
Позивач зазначає, що зобов`язання з поставки товару відповідачем виконано в повному обсязі, однак з порушенням визначеного договором строку. Акт прийому поставленого товару № 260 замовником затверджено 31.07.2018, тож відповідачем порушено термін постачання товару на 29 діб.
Відповідач зазначив, що поставку товару ним здійснено двома партіями 27.07.2018 та 30.07.20118 та вважає, що прострочення зобов`язання з поставки з його боку відсутнє, оскільки позивачем на його адресу не було направлено повідомлення про готовність до виконання договору. На підтвердження здійснення поставки товару, відповідачем в матеріали справи надано копії видаткових накладних: № РН-0001341 від 27.07.2018 на суму 86800,00 грн і № РН-0001402 від 30.07.2018 на суму 86800,00 грн. та копії актів прийому поставленого товару № 66 від 27.07.2018 на суму 86800,00 грн і № 73 від 30.07.2018 на суму 86800,00 грн, підписані з боку замовника командиром військової частини НОМЕР_3 полковником ОСОБА_1 (а. с. 59-62).
Вищевказане і є причиною виникнення спору в цій справі.
Предметом спору у цій справі є вимога Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) про стягнення з ТОВ «Промелектроніка» 5034,40 грн пені у зв`язку із неналежним виконанням Товариством своїх зобов`язань за Договором про закупівлю за державні кошти № 64/18 від 04.05.2018.
Згідно вищевикладеного, слід дійти висновку, що між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

5. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та відхилив доводи апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2, ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Згідно зі ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до положень статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Тобто неустойка належить до заходів цивільно-правової, договірної відповідальності.
Разом із тим згідно зі ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Аналіз положень наведеної норми дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, ЦК України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 13.02.2013 у справі № 6-170цс12).
Відповідно до ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Принципи добросовісності, справедливості та розумності є загальною засадою зобов`язального права та регуляторами поведінки учасників цивільно-правових відносин; вони застосовуються в усіх зобов`язальних відносинах і кожен учасник повинен їх дотримуватися.
Виходячи із цих загальних засад, має встановлюватися і наявність або відсутність вини: особа має визнаватися невинуватою, якщо вона вжила всіх заходів для належного виконання зобов`язання при тому ступені турботливості та обачності, що вимагалася від неї за характером зобов`язання та умовами обороту.
Отже, у розумінні наведених положень законодавства для покладення на боржника цивільно-правової відповідальності у виді неустойки необхідною є наявність таких умов, як протиправна поведінка та вина боржника, що саме і було установлено судом першої інстанції.
Сторонами у специфікації визначено граничний термін поставки товару: включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника.
Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів поставки товару у термін, визначений сторонами у договорі, як і не надано доказів зміни граничного строку поставки.
Моментом виконання зобов`язань постачальника з постачання товару, сторони у п. 5.4. договору встановили дату затвердження замовником акту прийому поставленого товару.
Акт прийому поставленого товару № 260 замовником затверджено 31.07.2018.
Отже, зважаючи на визначений сторонами у договорі момент виконання зобов`язань з поставки товару, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про прострочення відповідачем зобов`язання з поставки товару на 29 діб.
Відповідач заперечує прострочення поставки товару, через неотримання від позивача повідомлення про готовність замовника до виконання договору.
Позивач вказує на те, що повідомлення про готовність до виконання умов договору, ним на адресу відповідача направлено 07.05.2018 за вих. № 350/129/138/624/ПС. Місце поставки товару визначено смт. Новоівницьке, Житомирська область, склад вантажоотримувача замовника, військова частина НОМЕР_3 . Вказане повідомлення направлено відповідачу супровідним листом за вих. № 350/124/394/пс від 08.05.2018 разом з дев`ятьма іншими договорами, отримання яких відповідач не заперечує (а. с. 23, 86).
Відповідач в свою чергу зазначає, що повідомлення про готовність до виконання договору від замовника не отримував, у зв`язку з чим, постачальник 25.06.2018 звернувся листом за вих. № 219 до замовника із пропозицією переглянути термін поставки товару, повідомити про готовність до виконання договору та визначити місце поставки.
Разом з тим, належні докази направлення кореспонденції як позивачем на адресу відповідача, так і відповідачем на адресу позивача матеріали справи не містять.
Відхиляючи доказ відповідача, як підтвердження направлення на адресу позивача листа від 25.06.2018 № 219, місцевий господарський суд правильно встановив його відсутність в Описі вкладення саме з датою 25.06.2018 (а. с. 56-57).
Посилання апелянта на описку в зазначені дати місяця 06, замість правильного 05, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач заперечує отримання від ТОВ «Промелектроніка» будь-яких листів, у тому числі й того, на який посилається відповідач.
Крім того, в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при оформленні опису на відправку листа № 216 від 26.06.2019 ТОВ «Промелектроніка» допустило технічну помилку, вказавши не 06, а 05 місяць листа. При цьому і цей лист і опис від 27.06.2019 в матеріалах справи відсутній.
В даному випадку, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що сам факт поставки товару відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні замовника (смт. Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України), свідчить про обізнаність відповідача щодо готовності замовника до виконання умов договору.
Крім того, колегія суддів звернула свою увагу на наявні в матеріалах справи, надані відповідачем докази в підтвердження здійснених поставок товару за Договором, а саме: Видаткові накладні № РН-0001341 від 27.07.2018 та № РН-0001402 від 30.07.2018 на поставку товару за Договором № 64/18 від 04.05.2018, замовником якого є саме Військова частина НОМЕР_3 . При цьому, обидві поставки здійснені за замовленням, на підставі Рахунку-фактури № СФ-0000601 від 07.05.2018 (а. с. 59-60).
Також в матеріалах справи наявні Акти прийому поставленого Товару від 27.07.2018 № 66 та від 30.07.2018 № 73, які складені між представниками ТОВ «Промелектроніка» з однієї сторони та ВЧ НОМЕР_1 з іншої сторони, підписані та скріплені печатками, з боку позивача - Командиром військової частини НОМЕР_3 , полковником ОСОБА_1 та з боку відповідача Директором ТОВ «Промелектроніка» ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що між сторонами були погоджені всі істотні умови поставок Товару, а саме: дати, місце, кількість, найменування (асортимент), вартість товару та назву Військової частини ( НОМЕР_3 ) отримувача товару, які зазначено в Специфікації та Заявці про готовність до виконання умов договору. Відповідно, безпідставним є посилання апелянта на відсутність у нього інформації щодо дати поставки та неналежного її отримувача Військової частини НОМЕР_3 .
Посилання апелянта на не застосування судом абзацу 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України та неправильне застосування висновків ВС, чим допущено порушення норм матеріального права, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Нормою абз. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
У даному випадку, як вже зазначалося вище, сторонами у Специфікації до договору визначено граничний термін поставки товару: включно до 01.07.2018 за письмовим повідомленням замовника.
Крім того, поставка відповідачем товару позивачу відбулася, про що зазначалося вище, тобто відбулася подія, яка неминуча мала настати, але з простроченням з боку відповідача, про що зазначено в рішенні суду першої інстанції.
Доводи апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, посиланням на практику Верховного Суду України від 13.02.2013 у справі № 6-170цс12 не свідчить про порушення норм матеріального права, оскільки у своєму рішенні суд посилається на постанову від 15.08.2018 у справі № 910/11049/17 Верховного Суду, яка в силу вимог ч. 4 ст. 236 ГПК України є обов`язковою до врахування.
Доводи апелянта про те, що судом не надано оцінки заявці позивача, які містять реквізити Військової частини НОМЕР_1 , в той час як розділом 11 договору, сторони погодили, що військова частина НОМЕР_2 готує повідомлення постачальнику про готовність замовника до виконання умов договору, приймає документи для оплати поставленого Товару, готує та підписує Акти документальної звірки взаєморозрахунків, організовує приймання Товару, колегія суддів також відхиляє, з огляду на наступне.
В матеріалах справи наявна Довідка Командира військової частини НОМЕР_1 , генерал-полковника ОСОБА_3 , за змістом якої Військові частини НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 є структурними підрозділами (управліннями, відділами) військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України).
Відповідно до наданих повноважень вказані вище військові частини (керівники структурних підрозділів Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) мають право здійснювати листування, готувати документи, виготовляти та завіряти копії документів, вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на військову частину НОМЕР_1 .
Згідно з п. 11.2. Договору військова частина НОМЕР_2 готує повідомлення Постачальнику про готовність Замовника до виконання умов Договору...
Згідно з п. 1.4. Договору постачальник здійснює постачання Товару за цим Договором після відправлення Замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення, про готовність до виконання умов Договору…
Наявні в матеріалах справи документи, які засвідчують поставку Товару містять підписи та печатки юридичних осіб, як постачальника так і безпосереднього отримувача товару (представника замовника) та не містять жодного заперечення, або застереження з боку відповідача щодо їх засвідчення представниками позивача, неуповноваженою особою.
Таким чином, доводи апелянта про те, що Акти, які оформлені позивачем, складені та підписані неналежними особами іншими військовими частинами та не завірені належним чином, спростовується вищевикладеним.
Доводи апелянта про те, що позивач додав до позову додатки, які завірені представником юридичної особи, які не приймали участі у справі та не були учасником спірних правовідносин з поставки товару, а копії додатків не містять печатки юридичної особи, яка завірила ці копії, відсутні дати на копіях додатків, колегія суддів відхиляє, оскільки ВЧ НОМЕР_4 є структурним підрозділом ВЧ НОМЕР_1 , а тому має право подавати, засвідчувати та вчиняти інші дії необхідні для виконання завдань, покладених на ВЧ НОМЕР_1 , про що зазначалося вище. При цьому, відбиток печатки при засвідченні копії на її відповідність оригіналу, не є обов`язковим атрибутом.
Питання щодо правильності нарахування суми пені за період прострочки виконання зобов`язання визначених позивачем (її розрахунок судом першої інстанції), а також відмова суду зменшити її розмір, не є предметом оскарження, а тому колегією суддів не досліджується.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивач довів правомірність заявлених позовних вимог, а відповідач не спростував належним чином прострочення виконання свого зобов`язання за Договором, яке полягає у не своєчасній поставці Товару його замовнику.

6. Висновки за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про задоволення позову ВЧ НОМЕР_1 .
Відтак підстав, передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного рішення, колегією суддів не виявлено.
Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 129, 269, 275-276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка» залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 18.06.2019 у справі № 908/1136/19 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 12.08.2019.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд