Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/231/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Мєхоношин Д.В., довіреність № 337 від 04.01.19;

від відповідача: Комарова А.О., ордер ЗП № 036541 від 03.04.2019

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Зірка-Полісся"

про стягнення 6 021 926,68 грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" подано позов про стягнення з ТОВ "Зірка Полісся" коштів в сумі 6021926,68 грн., з яких: 4513352,16 грн. - основний борг, 145930,76 грн. - інфляційні, 585841,21 грн. - пеня, 325467,34 грн. -3% річних, 451335,21 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду від 22.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.04.2019.

08.04.2019 відповідач, в порядку ст. 165 ГПК України, на адресу суду подав письмовий відзив (а.с. 1-17 т.2).

Ухвалою господарського суду від 18.04.2019 відкладено підготовче засідання на 14.05.2019.

Ухвалою господарського суду від 14.05.2019 суд відклав підготовче засідання на 21.05.2019.

20.05.2019 позивач, в порядку ст.167 ГПК України, на адресу суду подав відповідь на відзив (а.с. 174-178 т.2 ).

В підготовчому засіданні від 21.05.2019 оголошено перерву до 30.05.2019.

В підготовчому засіданні від 30.05.2019 оголошено перерву до 07.06.2019.

28.05.2019 на адресу суду відповідачем в порядку ст. 167 ГПК України подано заперечення на відповідь на відзив (а.с. 196-200т. 2 )

30.05.2019 позивачем на адресу суду подано письмові пояснення щодо взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем (а.с. 1-7 т.3).

В підготовчому засіданні від 30.05.2019 судом розглянуто клопотання відповідача, які надійшли до суду 08.04.2019 про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору та клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва у справі по розгляду позовної заяви ТОВ "Зірка - Полісся" до ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" про тлумачення умов правочину.

За результатами розгляду вищевказаних клопотань судом постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотань, про що занесено запис до протоколу судового засідання від 30.05.2019.

Ухвалою від 07.06.2019 суд закрив підготовче провадження та призначив справу №906/231/19 до судового розгляду по суті. Судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 05.07.2019.

Ухвалою від 05.07.2019 суд відклав розгляд справи по суті на 30.07.2019.

В судовому засіданні від 30.07.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018 щодо оплати отриманого товар, внаслідок чого на момент звернення до суду у відповідача існує прострочена заборгованість в розмірі 4513352,16 грн. за товар поставлений згідно специфікацій № 26 НК від 18.08.2018, № 27 ЗК від 17.08.2018, № 28 ЗК від 06.09.2018, № 29 ПК від 12.09.2018, № 30 ЗК від 12.09.2018.

На підставі п. 6.1 договору позивачем за несвоєчасну оплату отриманого товару нараховано відповідачу 585841,21 грн. пені та на підставі п. 6.2 договору -451335,21 грн. штрафу.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, заявлено до стягнення з відповідача 145930,76 грн. інфляційних та 325467,34 грн. 20 % річних.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням письмових пояснень щодо взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем.

Відповідач заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві.

В судовому засіданні представник відповідача також заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що 27.12.2018 між ТОВ "Зірка -Полісся", у якості боржника за аграрною розпискою та ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" , у якості кредитора за аграрною розпискою укладено фінансову аграрну розписку, справжність підписів уповноважених представників на якій посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тригуб Є.О., зареєстровано в реєстрі за № 7938.

Вказує, що укладення фінансової аграрної розписки між позивачем та відповідачем є наслідком тривалих переговорів щодо питань врегулювання ситуації з добровільного та мирного погашення існуючої заборгованості. В результаті перемовин вирішено було продовжити строк виконання зобов`язання з одночасною передачею в забезпечення цих зобов`язань майбутній врожай озимої пшениці 2019 року.

Вважає, що фінансовою аграрною розпискою продовжено строк виконання зобов`язання за Договором купівлі-продажу № 18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018 до 15 вересня 2019 року.

Зауважує, що переважна більшість з визначеної сторонами вартості товару повинна сплачуватись у встановленні строки фінансовими аграрними розписками, які, в свою чергу, повинні бути видані у визначений строк. И тільки при умові не виданні ФАР строк вважається таким, що настав на наступний день після спливу строку на укладення ФАР.

Так, відповідно до умов фінансової аграрної розписки від 27.12.2018 року ТОВ "Зірка-Полісся зобов`язується в строк до 15.09.2019 безумовно сплатити ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" суму, що підлягає сплаті за поставлений товар за Договором купівлі - продажу №18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018 року, який укладено між сторонами, яка дорівнює частині боргу в сумі 10 394 454,54 грн. Обов`язки, щодо оплати за Договором купівлі - продажу № 18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018 року вважаються виконаними при надходженні грошових коштів за цією аграрною розпискою на розрахунковий рахунок Кредитора за фактично поставлений кредитором товар боржнику.

В забезпечення зобов`язань за аграрною розпискою відповідач передав в заставу ТОВ "Агроскоп Інтернешенл" майбутній врожай озимої пшениці 2019 року, що вирощується на земельних ділянках, які розташовані на території Народицької районної адміністрації Житомирської області та Латашівської сільської ради Народицького району Житомирської області та використовуються ТОВ "Зірка Полісся" на умовах довготривалої оренди, загальною площею у 381га.

Вказує, що відповідно до Витягу з реєстру аграрних розписок № 978 (дата та час видачі: 27.12.2018 року об 17:38:47) строк виконання грошового зобов`язання встановлений до 15.09.2019 року.

За вказаних обставин ФАР від 27.12.2018 вважає офертою у відповідності до ст. 641 ЦК України й акцентуванням в розумінні ст. 642 ЦК України змін істотних умов договору та специфікацій до нього, а саме умов договору щодо встановлення строку виконання зобов`язань щодо оплати отриманого товару.

Таким чином з урахуванням наведених вище обставин відповідач вважає, що строк виконання зобов`язань щодо оплати отриманого від позивача товару станом на день звернення до суду не настав, відтак просить відмовити в задоволені позову.

Крім того, відповідач заперечує щодо одночасного стягнення штрафу та пені як подвійної відповідальності за одне порушення.

У відповідь на відзив відповідача позивач зазначив, що усі специфікації, які укладались в межах спірного договору передбачають строки і спосіб оплати за кожного з них . Вказує, що сторонами погоджено видачу ФАР лише по зобов`язанням по оплаті за специфікаціями №№ 1-25, заборгованість по яким не є предметом даного спору. Предметом спору у даній справі є заборгованість за товар поставлений згідно специфікацій №№ 26-30 на загальну суму 4513352,16 грн., які містять зрозумілі та чіткі умови оплати товару.

Зауважує, що ФАР видано лише щодо частини заборгованості за спірним договором , а не на всю заборгованість відповідача.

Таким чином заперечення відповідача щодо позовних вимог вважає безпідставними.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду даної справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

07.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зірка-Полісся" укладеного договір купівлі-продажу № 18 НХ 01 ВІПВ (а. с. 19-21 т. 1).

Відповідно до п. 1.1. договору , в порядку, визначеному цим договором, продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, найменування та асортимент якого вказуються в специфікації - додатку до даного договору, яка становить його невід`ємну частину, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов договору.

Всі додатки і додаткові угоди до даного договору становлять його невід`ємну частину і складають єдиний правочин (п.1.2. договору).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. договору , ціна на товар є договірною. Ціни, загальна вартість, найменування товару визначаються в еквіваленті національної валюти України - гривні до долара США/Євро або в гривні та зазначаються у додатку (ах) до договору. В ціну товару входить вартість тари, упаковки та маркування. Ціна товару вказується в специфікаціях до даного договору - в еквіваленті долара США/Євро до гривні або тільки в гривні за Правилом визначення курсу валют за договором. Дана ціна товару є первинною, яка підлягає коригуванню на умовах, які зазначені у п.2.2.1.-2.2.3. договору.

За умовами п. 2.3 договору, графік оплати вказується в додатках до даного догвоору.

Пунктом 2.4 договору визначено, що оплата по даному Договору здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Продавця на підставі умов даного договору або на підставі рахунку-фактури. Рахунок-фактура дійсний протягом 3-х календарних днів з дня його виписки. Датою оплати вважається дата зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок продавця. В платіжному документі Покупець зобов`язаний зазначити в призначенні платежу номер та дату укладення Договору, за яким здійснюється оплата товару, або номер рахунку-фактури ("в разі його виставлення продавцем). Відсутність виписаного продавцем рахунку-фактури не звільняє покупця від оплати за товар. В іншому випадку продавець зараховує суму оплати на власний розсуд - для погашення загальної заборгованості покупця по всім іншим зобов`язанням. Якщо у покупця існує дебіторська заборгованість, то платіж, незалежно від його призначення, зараховується в першу чергу на погашення існуючої дебіторської заборгованості.

У п. 3.1 сторони погодили, що поставка товару за даним договором може здійснюватися окремими частинами - партіями. Партією товару сторони визнають кількість та асортимент товару, зазначеного в окремій видатковій накладній. До моменту фактичного отримання товару (партії товару) покупець зобов`язаний надати продавцю довіреність на отримання відповідного товару (партії товару ) згідно з формою, затвердженою сторонами у додатку до даного договору.

Відповідно до п. 3.7 договору, поставка товару здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів від дати такої оплати, або в інший строк, за домовленістю сторін.

Товар вважається прийнятим покупцем за кількістю та якістю в момент отримання товару представником покупця від представника продавця/ перевізника у відповідності до видаткової накладної (п. 3.8 договору).

Згідно п. 6.1 договору, у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у договорі , а також у випадку прострочення передачі векселя (майна, товарів, послуг, робіт), він (покупець) сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості , за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати , а також 20 (двадцять ) процентів річних від простроченої суми.

У пункті 6.2 договору сторони погодили, що в разі порушення покупцем строків попередньої оплати та/або оплати за товар відповідно до графіку, встановленого договором, продавець має право стягнути з покупця штрафу у розмірі 10% (десять відсотків) від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару . Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених договором.

Відповідно до п.8.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та його скріплення печатками сторін і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на те представниками сторін та скріплені їх печатками.

Додатковою угодою від 07.02.2018 "Про умови поставки" до договору купівлі-продажу № 18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018 сторони погодили умови поставки товару: на умовах EXM на склад покупця: 11423, Житомирська область, Народицький р-н, с. Латаші (а.с. 22 т. 1)

До договору купівлі-продажу № 18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018 сторонами підписано специфікації (додатки ) № 1НК від 07.02.2018, № 2 НК від 07.02.2018, № 3 НК від 15.02.2018, № 4 ЗК від 14.02.2018, № 5 ЗК від 14.02.2018, № 6 НК від 09.02.2018, № 7 ПК від 14.02.2018, № 8 НК від 15.02.2018, № 9 НК від 16.02.2018, № 10 НК від 16.02.2018, № 11 ПК від 16.02.2018, № 12 ЗК від 16.02.2018, № 13 ЗК від 16.02.2018, № 14 ПК від 16.02.2018, № 15 ЗК від 20.021.2018, № 16 ЗК від 28.02.2018, № 17 ЗК від 07.03.2018, № 18 НК від 05.04.2018, № 19 ЗК від 24.04.2018, № 20 ЗК від 07.05.2018, № 21 ЗК від 15.05.2018, № 22 ЗК від 15.05.2018, № 23 ЗК від 15.05.2018, № 24 ЗК від 25.05.2018, № 25 ЗК від 29.05.2018, № 26 НК від 18.08.2018, № 27 ЗК від 17.08.2018, № 28 ЗК від 06.09.2018, № 29 ПК від 12.09.2018, № 30 ЗК від 12.09.2018 (а.с. 24-38 т.1).

В даних специфікація сторонами погоджено найменування товару, загальну суму вартості товару, а також термін поставки та умови оплати.

На виконання умов договору та підписаних до нього специфікацій відповідачу згідно видаткових накладних за період з 30.03.2018 по 20.09.2018 поставлено товар на загальну суму 18449088,31 грн. (а.с. 39-111 т. 1).

В підготовчих засіданнях суд встановив, що предметом розгляду даного спору є правовідносини сторін щодо поставки товару на умовах укладеного договору згідно специфікацій № 26 НК від 18.08.2018, № 27 ЗК від 17.08.2018, № 28 ЗК від 06.09.2018, № 29 ПК від 12.09.2018, № 30 ЗК від 12.09.2018 (а.с. 36 зворотна сторона - 38 т.1).

Відповідно специфікацій № 26 НК від 18.08.2018 сторони погодили, що загальна вартість товару складає 3636000,00 грн. Повний розрахунок за товар здійснюється не пізніше 20 жовтня 2018 року.

Згідно специфікацій № 27 ЗК від 17.08.2018 сторони погодили, що загальна вартість товару складає 11800,80 грн. Повний розрахунок за товар здійснюється не пізніше 20 жовтня 2018 року.

За умовами специфікацій № 28 ЗК від 06.09.2018 загальна вартість товару складає 8100,00 грн. Повний розрахунок за товар здійснюється не пізніше 15 жовтня 2018 року.

За умовами специфікацій № 29 ПК від 12.09.2018 загальна вартість товару складає 8578,56 грн. Повний розрахунок за товар здійснюється не пізніше 15 жовтня 2018 року.

За умовами специфікацій № 30 ЗК від 12.09.2018 загальна вартість товару складає 1326,72 грн. Повний розрахунок за товар здійснюється не пізніше 15 жовтня 2018 року.

Як вказує позивач, на виконання умов договору та укладених між сторонами специфікацій № 26 НК від 18.08.2018, № 27 ЗК від 17.08.2018, № 28 ЗК від 06.09.2018, № 29 ПК від 12.09.2018, № 30 ЗК від 12.09.2018 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 4513352,16 грн.

Так на умовах специфікації № 26 НК від 18.08.2018 позивачем було поставлено товар на загальну суму 3636000,00 грн. , що підтверджується видатковими накладними: № АІ000025713 від 11.09.2018 на суму 228000,00грн., № АІ000025717 від 11.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025724 від 11.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025725 від 11.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025728 від 11.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025732 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025737 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025742 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025759 від 12.09.2018 на суму 114000,00 грн., № АІ000025760 від 12.09.2018 на суму 102600,00 грн., АІ000025761 від 12.09.2018 на суму 11400,00 грн., АІ000025910 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., АІ000025928 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., АІ000025954 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., АІ000026012 від 13.09.2018 на суму 114000,00 грн., АІ000026009 від 13.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000026159 від 14.09.2018 на суму 114000,00 грн., № АІ000026770 від 20.09.2018 на суму 216000,00 грн. (а. с. 86- 104 т.4).

На умовах специфікації № 27 ЗК від 17.08.2018 позивачем було поставлено товар на загальну суму 331603,20 грн., що підтверджується видатковою накладною № АІ000025747 від 12.09.2018 на суму 331603,20 грн. (а. с. 105 т.4)

На умовах специфікації № 28 ЗК від 06.09.2018 позивачем було поставлено товар на загальну суму 227448,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № АІ000026073 від 13.09.2018 на суму75816,00 грн., № АІ000026074 від 13.09.2018 на суму 151632,00 грн. (а. с. 106-107 т.4).

На умовах специфікації № 29 ПК від 12.09.2018 позивачем було поставлено товар на загальну суму 281020,08 грн., що підтверджується видатковими накладними: № АІ000026066 від 13.09.2018 на суму 125865,12 грн., № АІ000026134 від 14.09.2018 на суму 155154,96 грн. (а. с. 108-109 т.4).

На умовах специфікації № 30 ЗК від 12.09.2018 позивачем було поставлено товар на загальну суму 37280,88 грн., що підтверджується видатковими накладними: № АІ000026065 від 13.09.2018 на суму 22106,88 грн., № АІ000026068 від 13.09.2018 на суму 15174,00 грн. (а. с. 110-111 т.4).

Відповідач, в порушення умов договору, отриманий згідно специфікацій № 26 НК від 18.08.2018, № 27 ЗК від 17.08.2018, № 28 ЗК від 06.09.2018, № 29 ПК від 12.09.2018, № 30 ЗК від 12.09.2018 товар не оплатив у строк, встановлений договором, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 4513352,16 грн.

За несвоєчасне проведення розрахунків за поставлену продукцію за договором на підставі п. 6.1 договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 585841,21 грн. та 451335,21 грн. штрафу.

Водночас, на підставі ст. 625 ЦК Україн, и позивачем, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання нараховано відповідачу до стягнення 325467,34 грн. 20% річних та 145930,76 грн. інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору купівлі-продажу № 18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, видатковими накладними, долученими до матеріалів справи, підтверджується факт поставки відповідачу товару згідно специфікацій № 26 НК від 18.08.2018, № 27 ЗК від 17.08.2018, № 28 ЗК від 06.09.2018, № 29 ПК від 12.09.2018, № 30 ЗК від 12.09.2018 на загальну суму 4513352,16 грн., що вказує на належне виконання зобов`язання з боку позивача.

Факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 2.3 договору сторони погодили, що графік оплати вказується в Додатках до даного договору.

Як встановлено судом, сторони погодили, що оплата за товар отриманий: за специфікацією № 26 НК від 18.08.201 - не пізніше 20 жовтня 2018 року; за специфікацією № 27 ЗК від 17.08.2018 - не пізніше 20 жовтня 2018 року; за специфікацією № 28 ЗК від 06.09.2018 - не пізніше 15 жовтня 2018 року; за специфікацією № 29 ПК від 12.09.2018 - не пізніше 15 жовтня 2018 року; за специфікацією № 30 ЗК від 12.09.2018 - не пізніше 15 жовтня 2018 року.

Таким чином у відповідача виник обов`язок оплатити отриманий від позивача товар:

- згідно видаткових накладних № АІ000025713 від 11.09.2018, № АІ000025717 від 11.09.2018, № АІ000025724 від 11.09.2018, № АІ000025725 від 11.09.2018, № АІ000025728 від 11.09.2018, № АІ000025732 від 12.09.2018, № АІ000025737 від 12.09.2018 на суму 228000,00 грн., № АІ000025742 від 12.09.2018 , № АІ000025759 від 12.09.2018 , № АІ000025760 від 12.09.2018, № АІ000025761 від 12.09.2018, № АІ000025910 від 12.09.2018, № АІ000025928 від 12.09.2018 , № АІ000025954 від 12.09.2018, № АІ000026012 від 13.09.2018, № АІ000026009 від 13.09.2018, № АІ000026159 від 14.09.2018, № АІ000026770 від 20.09.2018, № АІ000025747 від 12.09.2018 на загальну суму 3967603,20 грн. у строк до 20.10.2018.

- № АІ000026073 від 13.09.2018, № АІ000026074 від 13.09.2018, № АІ000026066 від 13.09.2018, № АІ000026134 від 14.09.2018, № АІ000026065 від 13.09.2018, № АІ000026068 від 13.09.2018 на загальну суму 545748,96 грн. у строк до 15.10.2018.

Однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару за вищезазначеними видатковими накладними у строк визначений договором не виконав.

Матеріалами справи підтверджено, що у відповідача станом на день розгляду справи існує прострочення в оплаті, отриманого від позивача товару, на загальну суму 4513352,16 грн. Доказів погашення заборгованості перед позивачем у заявленій сумі матеріали справи не містять.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 4513352,16 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас, суд вважає безпідставними твердження відповідача про те, що фінансова аграрна розписка від 27.12.2018 видана на виконання зобов`язань по єдиному правочину - договору купівлі-продажу №18 НХ 01 ВІПВ від 07.02.2018, оскільки умовами специфікацій №№ 26-30, заборгованість по яким є предметом розгляду даної справи передбачали чіткі строки проведення розрахунків та не містили умови щодо видачі фінансової аграрної розписки.

Умови щодо оплати отриманого від позивача товару фінансовою аграрною розпискою викладені у специфікаціях № 1НК від 07.02.2018, № 2 НК від 07.02.2018, № 3 НК від 15.02.2018, № 4 ЗК від 14.02.2018, № 5 ЗК від 14.02.2018, № 6 НК від 09.02.2018, № 7 ПК від 14.02.2018, № 8 НК від 15.02.2018, № 9 НК від 16.02.2018, № 10 НК від 16.02.2018, № 11 ПК від 16.02.2018, № 12 ЗК від 16.02.2018, № 13 ЗК від 16.02.2018, № 14 ПК від 16.02.2018, № 15 ЗК від 20.021.2018, № 16 ЗК від 28.02.2018, № 17 ЗК від 07.03.2018, № 18 НК від 05.04.2018, № 19 ЗК від 24.04.2018, № 20 ЗК від 07.05.2018, № 21 ЗК від 15.05.2018, № 22 ЗК від 15.05.2018, № 23 ЗК від 15.05.2018, № 24 ЗК від 25.05.2018, № 25 ЗК від 29.05.2018.

Стосовно вимог про стягнення з відповідача 585841,21 грн. пені та 451335,21 грн. штрафу, суд зазначає про наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Приписами ч.6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з умов договору сторонами у п. 6.1 договору погоджено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у договорі , а також у випадку прострочення передачі векселя (майна, товарів, послуг, робіт), він (покупець) сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла на момент прострочення платежів по оплаті товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати.

Згідно розрахунку позивача (а.с. 9 т.1 ), пеню нараховано за період з 21.10.2018 по 01.03.2019 на суму простроченої заборгованості 3967603,20 грн. та з 16.10.2018 по 01.03.2019 на суму простроченої заборгованості 545748,96 грн., яка в загальному розмірі склала 585841,21 грн.

Перевіривши розрахунок пені суд встановив, що останній є правомірним та арифметично вірним.

За вказаних обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 585841,21 грн. пені є правомірною та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача 451335,21 грн. штрафу, то суд зазначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Як вже зазначалось вище, у п. 6.2 договору сторони погодила, що в разі порушення покупцем строків оплати за товар відповідно до графіку, встановлено Договором, продавець має право стягнути з покупця штраф у розмірі 10% (десять відсотків) від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару.

З розрахунку, наданого позивачем (а.с.9 т.1), вбачається, що штраф нараховано в розмірі 10% від вартості неоплаченого товару, який становить 451335,21 грн.

Перевіривши правильність нарахування штрафу, суд встановив, що його розмір є обґрунтованим та арифметично вірним.

За таких обставин, вимога про стягнення штрафу в розмірі 451335,21 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас щодо заперечень відповідача з приводу того, що одночасне стягнення штрафу та пені є подвійною відповідальністю за одне й те саме правопорушення та суперечить ст. 61 Конституції України суд зазначає, що такі твердження відповідача є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК Українита статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суд у справі № 917/194/18 від 02 квітня 2019 року.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 325467,34 грн. 20 % річних та 145930,76 грн. інфляційних, суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 6.1 договору сторони погодили, що в разі порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у договорі, покупець сплачує продавцю 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми.

З розрахунку позивача (а.с. 9 т.1 ) вбачається, що позивачем 20% річних нараховано за період з 21.10.2018 по 01.03.2019 на суму простроченої заборгованості 3967603,20 грн. та з 16.10.2018 по 01.03.2019 на суму простроченої заборгованості 545748,96 грн., які в загальному розмірі склали 325467,34 грн.

Перевіривши розрахунок позивача суд встановив, що він є правомірним, арифметично правильним, відтак вимога про стягнення 325467,34 грн. 20% річних підлягає задоволенню.

Інфляційні позивачем заявлено за період з листопада 2018 року по січень 2019 року на суму простроченої заборгованості 4513352,16 грн., які становлять 145930,76 грн.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних (а.с. 9 зворотна сторона) встановив, що останній також є арифметично вірним та правомірним.

Враховуючи вищевикладене, вимога про стягнення з відповідача інфляційних в сумі 145930,76 грн. є обґрунтованою, заявленою у відповідності до норм чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню на суму 6021926,68 грн., з яких: 4513352,16 грн. основний борг, 585841,21 грн. пеня, 325467,34 грн. 20% річних та 145930,76 грн. інфляційні нарахування.

В порядку ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка Полісся" (11423, Житомирська область, Народицький район, с. Латаші, вул. Леніна,2, код ЖДРПОУ 39533760)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" (03022, м. Київ, вул. Смольна, 9Б, )

- 4513352,16 грн. - основний борг;

- 585841,21 грн. - пеня;

- 325467,34 грн. - 20% річних;

- 145930,76 грн. - інфляційні нарахування;

- 451335,21 грн. - штраф;

- 90328,90 грн. - судовий збір.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.08.19

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3- сторонам (рек. з повід)