УХВАЛА

07 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/11287/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

представники учасників справи:

позивача - Луговець Л.А.,

відповідача-1 - Мойса Є.В .,

відповідача-2 - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державного підприємства "Молдавська залізниця"

про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду

справи №910/11287/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансзалізничсервіс"

до 1. Державного підприємства "Молдавська залізниця",

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Іволга-2"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фірма "Nistas GmbH"

про стягнення 70 080 000,00 євро, що еквівалентно 2 116 416 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшло клопотання Державного підприємства "Молдавська залізниця" про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Клопотання мотивовано тим, що предметом розгляду справи №910/11287/16 є стягнення з Державного підприємства "Молдавська залізниця" грошових коштів за договором, що був укладений між резидентом та нерезидентом України, умовами якого передбачено право, за яким повинні розглядатись будь-які спори, що виникають з цього договору, а саме право Республіки Молдова.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 закрито провадження по справі, у зв`язку з її непідсудністю судам України.

Відповідно до ч. 6 ст. 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Отже, на думку Державного підприємства "Молдавська залізниця", відповідна справа повинна розглядатись саме Великою Палатою Верховного Суду, адже зміст касаційної скарги полягає в першу чергу у спробах скаржника довести факт підсудності такого спору судам України.

Від позивача до Верховного Суду надійшли заперечення на клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, які обґрунтовані тим, що позивач оскаржує постанову апеляційної інстанції не з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції, а з підстав порушення правил територіальної юрисдикції.

Також від позивача найшло клопотання про відкликання заперечень, в яких він просить залишити без розгляду його заперечення на клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та задовольнити клопотання відповідача-1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 303 ГПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 302 ГПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суб`єктна юрисдикція - це компетенція суду щодо розгляду і вирішення справи залежно від її суб`єктного складу.

Тобто поряд з предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій, зокрема, сторін у спорі (спір за участю фізичних осіб, юридичних осіб чи за участю особи, що здійснює публічно-владні управлінські функції).

З урахуванням викладеного, за відсутності у касаційній скарзі посилань на те, що спір у цій справі відноситься до юрисдикції іншого суду (ніж господарський), який належить до системи судоустрою України, підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з ч. 6 ст. 302 ГПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 234, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Молдавська залізниця" у задоволенні клопотання про передачу справи №910/11287/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансзалізничсервіс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.12.2018 на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Ткач

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець