РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2019Справа № 910/7252/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Саницької Б.В., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське»

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Реклен Медіа», Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання недійсним односторонньої відмови від договору та усунення перешкод в користуванні майном

за участі представників:

від позивача - Цвєтков Г.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - Вербицький Я.В. (представник за довіреністю);

Лях О.М. (представник за довіреністю);

від третьої особи 1 - Фляшовський В.А. (представник за довіреністю);

від третьої особи 2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське», треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Реклен Медіа», Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання недійсною односторонньої відмови відповідача від договору оренди №03/11-1 фасадної (зовнішньої) частини будівлі від 03.11.2017 року; про визнання недійсною односторонньої відмови відповідача від договору оренди №03/11-2 фасадної (зовнішньої) частини будівлі від 03.11.2017 року; про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориса Гмирі , 1/2 за договором оренди №03/11-1 фасадної (зовнішньої) частини будівлі шляхом відновлення доступу до орендованого майна та повернення частини демонтованої металоконструкції; про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, що знаходиться за адресою: м . Київ, вул. Бориса Гмирі , 1/2 за договором оренди №03/11-2 фасадної (зовнішньої) частини будівлі шляхом відновлення доступу до орендованого майна та повернення частини демонтованої металоконструкції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що умовами вищезазначених договорів оренди не передбачено можливості одностороннього розірвання договорів з ініціативи відповідача (орендодавця), тому повідомлення відповідача про відмову від договорів оренди підлягають визнанню судом недійсними, а оскільки вказані договори оренди не є припиненими (розірваними з ініціативи відповідача) позивач просив суд зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, що передане йому в оренду на підставі цих договорів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2019 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» про визнання недійсним односторонньої відмови від договору та усунення перешкод в користуванні майном відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 22.05.2019 вищезазначені судові рішення скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дана постанова мотивована тим, що судами попередніх інстанцій, неповно з`ясовані обставини справи, зокрема не встановлено чи можливе було дострокове припинення договорів на підставі п.12.2.4 цих договорів (за форс-мажорних обставин) за наслідками виданих Управлінням з питань реклами вимог №001313-18 та №0013224-18 від 22.02.2018 року, з підстав, які сторони передбачили за змістом п.10.2 договорів.

Судами не було встановлено, чи слід вважати підставою односторонньої відмови від договорів посилання на форс-мажорні обставини, у зв`язку з наявністю чи відсутність реклами та чи пов`язана чинність договорів оренди до факту розміщення рекламних матеріалів на Об`єкті оренди.

Також, судами не було встановлено чи було дотримано відповідачем порядок одностороннього розірвання договору, у зв`язку із наявністю форс-мажорних обставин, з урахуванням п. 10.4 договорів, де домовлено, що Сторона, для якої склалися неможливі умови виконання цього Договору, зобов`язана в настанні та припинені вищезазначених обставин, негайно, але не пізніше 10-ти днів з їх настання, письмово повідомити іншу сторону.

Крім того, судами не було належним чином з`ясовано, чи зазначалось у Вимозі Управління з питань реклами №001323-18 та Вимозі №0013224-18 від 22.02.2018 року про демонтаж металоконструкції та елементів освітлення, що належать на праві власності Позивачу, чи демонтажу підлягав лише рекламний банер, панно на фасаді будинку (будівлі) за адресою: м . Київ, вул. Бориса Гмирі, 1/2.

Судами взагалі не надано оцінку обставинам викладеним у позовній заяві, зокрема, щодо безпідставного надання третій особі-1 відповідачем погодження на розміщення реклами ТОВ «Реклен Медіа» та не встановлено період та умови такого погодження та чи є таке погодження порушенням прав позивача за змістом договорів з останнім.

Також Верховний Суд зазначив, що під час нового розгляду судам необхідно, з`ясувати усі істотні обставини справи, дослідивши надані учасниками справи докази, надати їм належну оцінку, встановити наявність або відсутність правових підстав для поновлення договору оренди з огляду на предмет заявлених у справі позовних вимог та прийняти рішення відповідно до вимог закону.

У Господарському суді міста Києва згідно повторного автоматизованого розподілу справа №910/7252/18 надійшла на новий розгляд до судді Маринченка Я.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2019 прийнято справу №91/07252/18 до провадження та призначено підготовче засідання у справі.

При новому розгляді справи позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов. Вказав, що відповідач не мав, передбачених положеннями договору підстав для розірвання договору в односторонньому порядку, оскільки вимоги, видані Управлінням з питань реклами, якими були виявлені порушення в сфері розміщення реклами не є рішеннями місцевих органів влади, що регулюють рекламну діяльність, передбачені п.10.2 Договорів. Крім того, відповідач не повідомив у встановлений Договорами 10 денний строк про настання неможливих умов для виконання договорів (форс-мажорних обставин). Також, укладенням договорів оренди фасадної частини будинку з третьою особою, та погодженням розміщення на фасадних частинах реклами, відповідач вчинив дії, які перешкоджають позивачу користуватися об`єктом оренди.

Представник відповідача при новому розгляді справи заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи на наявність форс-мажорних обставин, дотриманням ним порядку розірвання договору та відсутність будь-яких перешкод зі сторони відповідача у використанні позивачем об`єкта оренди. Додатково зазначив, що спірними договорами передано позивачу в оренду фасадні частини будинку, проте договором не визначено які саме фасади було передано.

Представник третьої особи 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю «Реклен Медіа» при новому розгляді справи заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи 2 - Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) під час нового розгляду справи жодних пояснень по суті спору не надав.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» (орендар) 03.11.2017 року було укладено Договір оренди №03/11-1 фасадної (зовнішньої) частини будівлі (надалі - договір 1), за яким відповідно до умов цього договору орендодавець передає, а орендар приймає на умовах оренди в строкове платне користування об`єкт оренди, визначений умовами цього договору.

Також, 03.11.2017 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» (орендар) було укладено Договір оренди №03/11-2 фасадної (зовнішньої) частини будівлі (надалі - договір 2), за яким відповідно до умов цього договору орендодавець передає, а орендар приймає на умовах оренди в строкове платне користування об`єкт оренди, визначений умовами цього договору (надалі разом - Договори оренди).

Згідно п.2.2 Договорів оренди, об`єкт оренди, який передається в оренду за цим договором, розташований за адресою: м. Київ, вул. Бориса Гмирі 1/2 .

Відповідно до п.3.1 Договорів оренди, об`єкт оренди надається в оренду орендарю строком на 35 місяців і 28 днів.

За умовами п.3.2 Договорів оренди, сторони домовилися, що строк оренди, у відповідності до умов цього договору, відраховується з дати підписання сторонами акту прийому-передачі об`єкта оренди в оренду та закінчується датою підписання сторонами акту прийому-передачі (повернення) об`єкта оренди.

Відповідно до п.4.1 Договорів оренди, орендар зобов`язаний вносити орендну плату за користування об`єктом оренди в розмірах та в строки, обумовлені даним договором.

Пунктом 4.2 Договорів оренди визначено, що на період, коли розміщення/експонування зовнішньої реклами не здійснюється щомісячна плата за договором становить 16500 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п.4.3 Договорів оренди, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкта орендар щомісячно має сплачувати орендну плату за користування об`єктом в розмірі 27500 грн. з урахуванням ПДВ.

Підпунктом 6.2.7 Договорів оренди, орендар зобов`язаний самостійно за свій рахунок отримати відповідні дозволи та погодження, необхідні для здійснення господарської діяльності. Орендар приймає на себе всі претензії і відповідальність, що виникає або може виникнути з боку контролюючих органів і третіх осіб у зв`язку із здійсненням діяльності без необхідних дозвільних документів, дозволів, погоджень, тощо, а також самостійно сплачує штрафні санкції, збитки, якщо такі будуть нараховані.

Відповідно до п.10.2 Договорів оренди, форс-мажорними обставинами сторони домовились вважати рішення місцевих органів влади, що регулюють рекламну діяльність, а також не санкціоновані дії інших юридичних чи фізичних осіб, які призвели до непередбачуваних наслідків.

За умовами п.10.3 Договорів оренди, у випадку, якщо обставини нездоланної сили будуть діяти більше одного календарного місяця, кожна із сторін має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, письмово сповістивши іншу сторону за першої ж нагоди, але не пізніше ніж за 30 календарних днів до запланованої дати його розірвання та врегулювати всі спірні питання. При цьому сторони здійснюють розрахунки за цим договором по факту виконаних зобов`язань, що формулюється актом звірки виконаних взаємних зобов`язань.

Згідно п.10.4 Договорів оренди, сторона, для якої склалися не можливі умови виконання цього договору, зобов`язана в настанні та припинені вищезазначених обставин, негайно, але не пізніше 10-ти днів з їх настання, письмово повідомити іншу сторону.

Відповідно до п.12.2 Договорів оренди, договір може бути припинений достроково: 12.2.1. за взаємною згодою сторін; 12.2.2. за умов передбачених цим договором; 12.2.3. за рішенням господарського суду; 12.2.4. за форс-мажорними обставинами.

За умовами п.12.3 Договорів оренди, у випадку дострокового розірвання договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди на умовах визначених в розділі 7 цього договору.

Між сторонами 02.01.2018 було укладено Додаток №1 до Договору оренди №03/11-1 фасадної (зовнішньої) частини будівлі від 03.11.2017, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину зовнішнього фасаду будівлі (об`єкт оренди) за адресою: м. Київ, вул. Бориса Гмирі, 1/2., розмір спеціальної конструкції 16000x40000.

Між сторонами 02.01.2018 було укладено Додаток №1 до Договору оренди №03/11-2 фасадної (зовнішньої) частини будівлі від 03.11.2017, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування частину зовнішнього фасаду будівлі (об`єкт оренди) за адресою: м. Київ, вул. Бориса Гмирі, 1/2, розмір спеціальної конструкції 16000x40000.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Неон центр» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-медіа» (замовник) 05.02.2018 було укладено договір №05-02 на виконання робіт (Далі - договір від 05.02.2018), за умовами якого (п.1.1 договору від 05.02.2018) замовник замовляє виконавцеві виконання на платній основі комплекс робіт по виготовленню, монтажу та електропідключенню 2-х металоконструкцій габаритними розмірами 16 300x31 800 мм (далі - моделі).

Відповідно до п.1.2 договору від 05.02.2018 монтаж та електропідключення моделей здійснюється силами виконавця за наступною адресою: м. Київ, вулиця Б. Гмирі, 1/2 3-й та 4-й під`їзди.

Як вбачається з акту № ОУ-00031 здачі-прийняття робіт (надання послуг) виконавцем були проведені роботи (надані послуги) по рахунку №СФ-000025 від 05.02.2018 року, а саме - монтажні роботи за адресою: м . Київ, вулиця Б . Гмирі , 1/2.

В подальшому, Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 13 лютого 2018 року було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання правил розміщення зовнішньої реклами, за результатами якої було складено акти обстеження, якими встановлено, що реклама, розміщена позивачем на будинку за адресою: 02140, місто Київ, вул. Бориса Гмирі, 1/2 , встановлена з порушеннями типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 р. № 2067, Правил благоустрою міста Києва, Порядку розміщення реклами в м. Києві, Правил розміщення рекламних засобів в м. Києві та порядку розміщення вивісок в м. Києві, що полягає у самовільному розміщенні реклами.

Так, за результатами перевірки, Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було висунуто відповідачу дві вимоги №001323-18 та №0013224-18 від 22.02.2018 року про необхідність здійснення демонтажу рекламної металоконструкції та зобов`язано про усунення зазначених порушень повідомити Управління з питань реклами в письмовій формі з фото фіксацією усунених зауважень у термін до 05.03.2018 року та повідомлено, що у разі невиконання цих вимог протягом 3 днів, конструкції будуть демонтовані Комунальним підприємством «Київреклама».

Відповідно до п.2 протоколу засідання Правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» №22/03-1 від 22 березня 2018 року було прийнято рішення розірвати договір оренди фасадної (зовнішньої) частини будівлі №03/11-1 від 03.11.2017 року, укладений між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» та повідомити належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» про зазначене рішення.

Відповідно до п.3 вказаного вище протоколу було прийнято рішення розірвати договір оренди фасадної (зовнішньої) частини будівлі №03/11-1 від 03.11.2017 року укладений між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» та повідомити належним чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» про зазначене рішення.

На виконання рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» викладеного в протоколі №22/03-1 від 22.03.2018 року відповідачем 22.03.2018 року направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача повідомлення про розірвання договору оренди фасадної (зовнішньої) частини будівлі №03/11-1 від 03.11.2017 року та повідомлення про розірвання договору оренди фасадної (зовнішньої) частини будівлі №03/11-2 від 03.11.2017 року з 22.04.2018 року, що підтверджується описом вкладення та квитанцією ПАТ «Укрпошта» які містяться в матеріалах справи.

Так, вказані рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» мотивовані відсутністю повноважень голови Правління на підписання спірних Договорів оренди, з огляду на те, що вказані Договори оренди були підписані головою Правління одноособово те без відповідного рішення Правління чи рішення Загальних зборів. Крім того, спірні Договори оренди були укладені головою Правління за значно заниженими цінами, що в свою чергу було завдано значної шкоди ОСББ.

Також у вказаних рішеннях ОСББ «Придніпровське» є посилання на наявність форс-мажорних обставин та можливість розірвання Договорів у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин.

Згідно з частиною першою статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини регулюються главою 58 Цивільного кодексу України (найм (оренда).

Відповідно до ст. 773 ЦК України наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 783 ЦК України встановлені виключні права вимоги наймодавця про розірвання договору, а саме якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно до частини першої статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з частинами другою, третьою статті 291 ГК України договір оренди припиняється у разі, зокрема закінчення строку, на який його було укладено. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, у порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається. Якщо інше не передбачено законом або договором.

Судом встановлено, що умовами договорів передбачено, у яких випадках сторони можуть ініціювати дострокове розірвання договору, зокрема, у випадку наявності рішення місцевих органів влади, що регулюють рекламну діяльність п.п.10.2, 10.3, 10.4, 12.2.4 Договорів оренди.

Так зокрема, умовами п.10.2 Договорів оренди, форс-мажорними обставинами сторони домовились вважати рішення місцевих органів влади, що регулюють рекламну діяльність, а також не санкціоновані дії інших юридичних чи фізичних осіб, які призвели до непередбачуваних наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, - відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розміщення об`єктів зовнішньої реклами у місті Києві врегульовано Законом України «Про рекламу», Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 , Порядком розміщення реклами у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради 22 вересня 2011 року №37/6253 із відповідними змінами та Правилами розміщення рекламних засобів у місті Києві, затвердженим рішенням Київської міської ради від 20 квітня 2017 року N 223/2445 із відповідними змінами.

З метою уніфікації всіх процедур з питань розміщення зовнішньої реклами, реклами на транспорті комунальної власності та реклами в ліфтах будинків комунальної власності міста Києва, рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року № 37/6253 затверджено «Порядок розміщення реклами в місті Києві» із відповідними змінами.

Відповідно до ч.1, 2 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом, При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з ч.3 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26. пунктами 1. 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Конституційним Судом України у рішенні від 16.04.2009 у справі №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) було проведено розмежування правових актів та зазначено, що до нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти (акти індивідуальної дії) передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами. Тобто такі, що передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Рішеннями місцевих органів влади, що регулюють рекламну діяльність, зокрема є рішення, що приймаються згідно встановленої законодавством процедури та є нормативними актами, тобто такими, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права в сфері рекламної діяльності, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, які приймаються відповідно до законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про столицю України - місто-герой Київ», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», «Про рекламу», «Про автомобільні дороги», «Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 N 2067.

В той же час, суд зазначає, що вимоги Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №001323-18 та №0013224-18 від 22.02.2018 року про необхідність здійснення демонтажу рекламної металоконструкції, за своєю правовою природою не є рішенням місцевого органу влади, з огляду на приписи зазначених вище норм чинного законодавства, оскільки вказані вимоги є актами індивідуальної дії (ненормативними актами) та є обов`язковими для виконання виключно для позивача, який в свою чергу, після усунення порушень, визначених вказаними вимогами не позбавлений права повторного розміщення рекламних засобів на орендованих площах за умови їх отримання. Зазначені вимоги Управління вичерпали свою дію, після здійснення демонтажу рекламного банера, та не змінюють порядку та правил розміщення рекламних засобів як для позивача так і для іншого широкого кола осіб.

За таких обставин, факт пред`явлення Управлінням з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вимог про усунення порушень, неможливо розцінювати як форс-мажорні обставини в розумінні п.10.2 укладених між сторонами Договорів. Крім того, зазначеними вимогами зобов`язано зняти самовільно встановлений рекламний банер (пано) а не металоконструкцію та елементи освітлення, що також свідчить про можливість повторного розміщення рекламного матеріалу позивачем на орендованих фасадах будівлі після отримання відповідних дозволів та погоджень.

Разом з тим суд зазначає, що умовами п.п.4.2, 4.3, 6.2.7 Договорів визначено що позивач незалежно від розміщення/експонування зовнішньої реклами або не розміщення такої реклами сплачує відповідачеві щомісячну плату за договором, а отримання відповідних дозволів та погоджень, необхідних для здійснення господарської діяльності, прийняття на себе всіх претензій, що виникають або можуть виникнути з боку контролюючих органів і третіх осіб у зв`язку із здійсненням діяльності без необхідних дозвільних документів, дозволів, погоджень, а також сплата штрафних санкцій та збитків, якщо такі будуть нараховані, є виключно відповідальністю позивача.

Таким чином, суд зазначає, що відсутність реклами позивача, в тому числі у зв`язку з неотриманням відповідного дозволу на розміщення, на орендованих площах не звільняє орендаря від обов`язку сплати орендних платежів за договором та не впливає на чинність укладених договорів оренди. Вимоги Управління щодо демонтажу рекламного банера, відповідно до положень Договорів, а також будь-які несприятливі наслідки розміщення рекламного носія без погодження (штрафи, збитки) є виключною відповідальністю відповідача, і не є підставою для припинення договірних відносин за Договорами оренди.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність форс-мажорних обставин у розумінні положень п.10.2 Договорів оренди, у зв`язку з чим у відповідача не було підстав для розірвання договорів в односторонньому порядку на підставі п.12.2.4 Договорів оренди.

Враховуючи те, що судом встановлено відсутність форс-мажорних обставин, які б могли бути підставою для розірвання договору в односторонньому порядку, дотримання порядку повідомлення позивача про настання таких обставин відповідно до положень договорів не впливає на вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, зокрема Листів Управління з питань реклами Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №076-2613-ОД від 28.11.2017, №276-284 від 21.02.2018 та розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №883 від 18.05.2018, а також пояснень представників сторін, відповідач, за відсутності підстав для розірвання спірних договорів оренди, за умови виконання позивачем своїх зобов`язань щодо сплати орендних платежів, та після встановлення позивачем металоконструкцій з освітленням на орендованих фасадах, до закінчення строку їх дії, 21.03.2018 уклав аналогічний договір з третьою особою та надав погодження на розміщення реклами ТОВ «Реклен Медіа», чим фактично створив перешкоди позивачу у використанні об`єктів оренди, що суперечить положенням п.п.2.1, 2.2, 3.1, 5.2.1, 5.2.3, 5.2.8 Договорів.

Відповідно до ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими, а тому обов`язком позивача відповідно до ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення його прав та інтересів відповідачами в справі.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, тобто він повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В абзаці 10 п. 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначено про те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За змістом ст.16 Цивільного кодексу України, захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється шляхом: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміні правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. При цьому, зазначеною нормою визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Верховний Суд України у Аналізі практики застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України вказав наступне.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст.16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз.2 ч.2 ст.16 ЦК України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст.16 ЦК України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

За приписами ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що судом не встановлено наявності підстав для розірвання відповідачем договорів оренди в односторонньому порядку, а отже спірні договори є чинними на погоджених в них сторонами умовах, суд вважає, що у даному випадку ефективним способом захисту прав позивача, як власника рекламних конструкцій та орендаря за дійсними договорами оренди є усунення перешкод у користуванні спірним майном шляхом усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул . Бориса Гмирі, 1/2 за договором оренди №03/11-1 фасадної (зовнішньої) частини будівлі шляхом відновлення доступу до орендованого майна та повернення частини демонтованої металоконструкції, а також зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бориса Гмирі , 1/2 за договором оренди №03/11-2 фасадної (зовнішньої) частини будівлі шляхом відновлення доступу до орендованого майна та повернення частини демонтованої металоконструкції.

Натомість вимоги позивача про визнання недійсними повідомлень відповідача про розірвання договорів в односторонньому порядку не є ефективним способом захисту порушеного права на користування орендованим майном, оскільки їх задоволення судом не призведе до відновлення порушеного права позивача. Більше того, в силу відсутності підстав для одностороннього розірвання договорів, зазначені вимоги не створюють для відповідача жодних наслідків, оскільки є нікчемними і не потребують додаткового визнання їх недійсними у судовому порядку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Щодо доводів відповідача та третьої особи стосовно того, що позивачем отримано в оренду невизначені фасади будівлі та відсутність майна позивача на вказаних фасадах, суд зазначає таке.

Як встановлено судом на виконання укладених між позивачем та відповідачем спірних договорів оренди, між сторонами 02.01.2018 підписано акти приймання-передачі орендованого майна, відповідно до яких позивач отримав в оренду фасади будівлі за адресою м. Київ, вул. Б.Гмирі , 1/2 . Вказані акти містять фото таблиці із зображенням орендованих фасадів. Крім того позивачем було встановлено елементи металоконструкції та зовнішнього освітлення після надання доступу відповідачем до орендованих фасадів, що свідчить про наявність згоди між сторонами договорів щодо об`єктів оренди.

Також, матеріалами справи та поясненнями відповідача підтверджується, що 24.04.2018 ОСББ «Придніпровське» було демонтовано рекламні конструкції позивача, а 24.04.2018 між ОСББ «Придніпровське» та ТОВ «Муравей-Україна» було укладено Договір зберігання майна №33399, відповідно до умов якого, за Актом приймання-передачі майна на зберігання №1323 від 24.04.2018 відповідачем було передано на зберігання ТОВ «Муравей-Україна» металевий каркас довжиною 3 метри в кількості 56 шт., металевий каркас довжиною 2 метри у кількості 2 шт., металевий каркас довжиною 2,5-2,8 метрів у кількості 4 шт., металевий каркас довжиною 3 метри у кількості 6 шт., банера в кількості 2 шт., шпильки у кількості 19 шт., що загалом становить 2,30 куб. м.

В той же час, як зазначалось судом вище, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Неон центр» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа-медіа» (замовник) 05.02.2018 було укладено договір №05-02 на виконання робіт (Далі - договір від 05.02.2018), за умовами якого (п.1.1 договору від 05.02.2018) замовник замовляє виконавцеві виконання на платній основі комплекс робіт по виготовленню, монтажу та електропідключенню 2-х металоконструкцій габаритними розмірами 16 300x31 800 мм (далі - моделі).

Відповідно до п.1.2 договору від 05.02.2018 монтаж та електропідключення моделей здійснюється силами виконавця за наступною адресою: м. Київ, вулиця Б. Гмирі, 1/2 3-й та 4-й під`їзди.

Як вбачається з акту № ОУ-00031 здачі-прийняття робіт (надання послуг) виконавцем були проведені роботи (надані послуги) по рахунку №СФ-000025 від 05.02.2018 року, а саме - монтажні роботи за адресою: м. Київ, вулиця Б. Гмирі, 1/2.

Так, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів демонтажу відповідачем встановленого позивачем електроосвітлення на спірних орендованих площах. При цьому відповідачем не доведено, що при демонтажі металоконструкцій також було здійснено демонтаж та передано на зберігання і елементи освітлення та електропідключення конструкції.

Судом враховано, що за змістом положень ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» (02140, м. Київ, вул. Гмирі, буд. 1/2; ідентифікаційний код 30529913) не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні майном, що знаходиться за адресою: м . Київ , вул. Бориса Гмирі, 1/2 за Договором оренди фасадної (зовнішньої) частини будівлі №03/11-1 від 03.11.2017 шляхом відновлення доступу до орендованого майна та повернення частини демонтованої металоконструкції.

Зобов`язати Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» (02140, м. Київ, вул. Гмирі, буд. 1/2; ідентифікаційний код 30529913) не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні майном, що знаходиться за адресою: м. Київ , вул. Бориса Гмирі, 1/2 за Договором оренди фасадної (зовнішньої) частини будівлі №03/11-2 від 03.11.2017 шляхом відновлення доступу до орендованого майна та повернення частини демонтованої металоконструкції.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Придніпровське» (02140, м. Київ, вул. Гмирі, буд. 1/2; ідентифікаційний код 30529913) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Медіа» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 10; ідентифікаційний код 37932783) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3524 (три тисячi п`ятсот двадцять чотири) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання: 16.08.2019.

Суддя Я.В. Маринченко