УХВАЛА

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/10341/19

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця"(03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19)

до Фізичної особи-підприємця Берднікова Володимира Георгійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 165 273,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Берднікова Володимира Георгійовича про визнання додаткової угоди такою, що укладена.

Розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу III Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Частинами 1, 3 статті 56 ГПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, процесуальне представництво юридичної особи може здійснюватись як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи за довіреністю.

В порядку самопредставництва юридична особа може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

В пункті 6 Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України зазначається, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтвердженні, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи іншій документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов`язковою умовою будь - якого представництва.

Як вбачається з позовних матеріалів, позовна заява №Т-06.1/80 від 24.07.2019 підписана начальником служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» С.Я. Зуб та заступником начальника служби локомотивного господарства С.Я. Ковалець.

Так, в додатках до позовної заяви, позивачем зазначено у позиції 5 «копія доручення начальника та першого заступника начальника служби локомотивного господарства».

При цьому, відповідно до Акту від 01.08.2019 складеного провідним спеціалістом відділу автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія), при відкритті конверту не виявилось додатків, а саме: копії договору від 22.06.2016, копії доручення начальника та першого заступника начальника служби локомотивного господарства.

Крім того, приписами п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначає, що 22.06.2016 між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг зі зберігання рухомого складу. В подальшому, позивачем на адресу відповідача направлено лист №ТЧ-5-10/1068 з проектом додаткової угоди до договору від 22.06.2016.

Так, в додатках до позовної заяви, позивачем зазначено у позиції 1 «копія договору від 22.06.2016». Проте, у відповідності до Акту від 01.08.2019 складеного провідним спеціалістом відділу автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія), копії договору від 22.06.2016 відсутня у додатках до позовної заяви.

Отже, разом з позовною заявою позивачем надано лише копію Додаткової угоди від 01.07.2016 до договору від 22.06.2016, а копія самого договору від 22.06.2016 у позовних матеріалах відсутня, так як і відсутня копії доручення начальника та першого заступника начальника служби локомотивного господарства на підтвердження повноважень представників на підписання позовної заяви від імені позивача.

Таким чином, враховуючи про відсутність у позовних матеріалах копії доручення начальника та першого заступника начальника служби локомотивного господарства на підтвердження повноважень начальника служби локомотивного господарства регіональної філії «Одеська залізниця» С.Я. Зуб та заступника начальника служби локомотивного господарства С.Я. Ковалець щодо права підпису позовних заяв, суд приходить до висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має повноважень на її підписання, та підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Згідно із ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи Акціонерному товаристві «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Додатки:

- позовна заява та додані до неї документи №Т-06.1/80 від 24.07.2019 на 41 арк.;

- розрахунок судових витрат на 1 арк.;

- Акт від 01.08.2019 на 1 арк.

Ухвала набирає законної сили 06.08.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л. Г. Пукшин