РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.07.2019Справа № 910/4760/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК МАЙОРОВА"

до Київської міської ради

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про припинення дії договору шляхом його розірвання

за участю представників:

від позивача: Проценко Р.В.

від відповідача: Гандзюк Т.О.

від третьої особи: Шляхова М.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК МАЙОРОВА" (позивач) звернулося до Господарського суду з позовом до Київської міської ради (відповідач) в якому просить суд припинити дію договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер : 78 : 134:0045 укладеного 27.02.2015 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю " ЖК МАЙОРОВА", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.02.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №110, шляхом його розірвання.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що у зв`язку із завершенням будівництва та введення багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Петра Калнишевського, 14 в експлуатацію ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" у відповідності до ч. 2 ст. 19 ЗУ "Про оренду землі" має право на припинення дії договору оренди земельної ділянки №110 від 27.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`янченко Т.М. 27.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5413/19, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.05.2019 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

03.05.2019 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Київська міська рада не заперечує того факту, що у зв`язку із закінченням будівництва житлового будинку орендар земельної ділянки, на якій розташовано об`єкт будівництва, має право ініціювати питання про дострокове припинення договору. Однак, на переконання відповідача, питання щодо дострокового розірвання договору можливе лише за умови оформлення балансоутримувачем або новим власником об`єкта будівництва права користування земельною ділянкою відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та ст. 3 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року № 241/2463 "Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві". В задоволенні позову відповідач просить суд відмовити.

16.05.2019 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 16.05.2019 відкладено підготовче засідання на 29.05.2019, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та направлено третій особі ухвалу про повідомлення про судове засідання, що відбудеться 29.05.2019.

В підготовчому засіданні 29.05.2019 суд долучив до матеріалів справі подане представником позивача клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів (довідки про відсутність заборгованості) та подані представником третьої особи письмові пояснення та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 11.06.2019.

У письмових поясненнях третьої особи, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просив суд відмовити, посилаючись на те, що балансоутримувач або новий власник об`єкта будівництва має оформити прав користування земельною ділянкою відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та ст. 3 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 року № 241/2463 "Про затвердження Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві". Виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного укладення (поновлення) договору оренди земельної ділянки, що випливає з положень статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 ЗК України, а тому на думку Департаменту, дострокове розірвання спірного договору оренди за згодою сторін, можливе при виникнення відповідного права на земельну ділянку у нового власника розташованої на такій земельній ділянці нерухомості.

В підготовчому засіданні 11.06.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2019 про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та направлено третій особі ухвалу про повідомлення про судове засідання з розгляду справи по суті, що відбудеться 09.07.2019.

25.06.2019 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2019 у зв`язку із перебуванням судді Гулевець О.В. у відпустці, розгляд справи № 910/4760/19 по суті призначено на 30.07.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 30.07.2019 надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.07.2019 проти позову заперечив, надав пояснення по суті своїх заперечень.

Представник третьої особи проти позову також заперечив.

В судовому засіданні 30.07.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.2015 між Київською міською радою (орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖК МАЙОРОВА" (орендар, позивач), укладений договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.02.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №110.

У відповідності до вказаного договору, на підставі рішення Київської міської ради №757/757 від 26 грудня 2014 року, за актом приймання-передачі, орендодавець передав, а відповідач прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку загальною площею 0,4621 га (кадастровий номер :78:134:0045 ) для будівництва, експлуатації та обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул . Михайла Майорова, 6 в Оболонському районі м . Києва .

Пунктом 3.1. договору визначено, що договір укладений на 10 років.

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 27.02.2015 вищевказана земельна ділянка передана відповідачем позивачу у строкове платне користування.

Позивач зазначає, що 20.10.2015 ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" видано Дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ 15 як замовнику "Будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. Михайла Майорова, 6 в Оболонському районі м . Києва".

На орендованій ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" земельній ділянці - кадастровий :78:134:0045 збудовано багатоквартирний житловий об`єкт, загальна площа квартир - 20 214,7 кв.м.; житлова площа квартир - 9 278,1 кв.м.; кількість квартир - 378 квартир; поверховість - 27 поверхів; трансформаторна підстанція (ТП) - 156,6 кв.м.

Розпорядженням Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 411 від 07.07.2017 присвоєно житловому будинку на вул. Михайла Майорова, 6 , поштову адресу: м. Київ, вул. Петра Калнишевського, буд. 14 ,

Згідно із Сертифікатом серії ІУ № 73 від 23.05.2017, виданим Державною архітектурно - будівельною інспекцією України, багатоквартирний житловий будинок, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Петра Калнишевського 14 введено в експлуатацію.

01.03.2018 між ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" та ТОВ "ФУНДАМЕНТ СЕРВІС" укладений договір № 03/03-2018Б про передачу на баланс вищевказаного багатоквартирного житлового будинку.

На підставі Акту приймання - передачі житлового будинку з балансу на баланс від 01.03.2018 до договору № 03/03-2018Б від 01.03.2018 ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" передано, а ТОВ "ФУНДАМЕНТ СЕРВІС" прийнято на баланс багатоквартирний житловий будинок за адресою: Київ, вул. Петра Калнишевського, буд. 14 .

Оскільки позивач не є власником вище вказаного багатоквартирного житлового будинку, 28.02.2019 позивач звернувся до відповідача із листом № 28/02-2019, в якому просив припинити дію договору оренди земельної ділянки № 110 від 27.02.2015, посвідченого 27.02.2015 приватним нотаріусом КМНО Дем`янченко Т.М. на підставі ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" та п. "а" ст. 141 Земельного кодексу України у зв`язку із завершенням будівництва та прийняттям об`єкта в експлуатацію і запропонував відповідачу укласти додатковий договір про припинення вищевказаного договору оренди земельної ділянки, який був підписаний зі сторони позивача та долучений до листа.

У відповідь на лист позивача № 28/02-2019 від 28.02.2019, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом вих. № 05716-6167 від 27.03.2019 повідомив позивача про те, що дострокове розірвання договору оренди можливе при виникненні відповідного права на земельну ділянку у нового власника розташованої на земельній ділянці нерухомості.

Однак, позивач не погоджується із вказаною відповіддю Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та вважає свої права порушеними, у зв`язку із чим, звернувся до суду із позовом про припинення дії договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :78:134: 0045 укладеного 27.02.2015 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю " ЖК МАЙОРОВА", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.02.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №110, шляхом його розірвання.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що у зв`язку із завершенням будівництва та введенням багатоквартирного житлового будинку, що розташований за адресою: Київ, вул. Петра Калнишевського 14 в експлуатацію, ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" у відповідності до частини 2 статті 19 ЗУ "Про оренду землі" має право на припинення дії договору оренди земельної ділянки № 110 від 27.02.2015, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Дем`янченко Т.М. 27.02.2015.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Порядок та умови набуття права користування земельною ділянкою на умовах оренди встановлено Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі термінове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для ведення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Статтею 13 Законом України "Про оренду землі" передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 31 Закону України "Про оренду землі" визначає, що договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи - орендаря;

відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом (ч. 2 ст. 31 ЗУ "Про оренду землі").

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Отже, припинення земельних орендних правовідносин може відбуватися як у добровільному порядку за згодою сторін, за їх волевиявленням, так і у встановлених законодавством випадках на вимогу однієї з сторін за рішенням суду незалежно від волевиявлення іншої сторони, в тому числі й органу місцевого самоврядування, як органу розпорядження землею комунальної власності.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 416 Цивільного кодексу України, право користування земельною ділянкою для забудови припиняється у разі відмови землекористувача від права користування.

У разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення (ч. 1 ст. 417 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію добросовісний орендар земельної ділянки, наданої для потреб будівництва та обслуговування відповідного об`єкта, має право на першочергове укладення договору оренди землі на строк до 50 років або припинення дії договору оренди землі.

З наведеної норми можна прийти до висновку, що після завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію в орендаря, на підставі ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду землі", виникає право на дострокове припинення дії договору оренди.

При цьому, у даному випадку, завершення будівництва має розглядатися в контексті припинення орендарем користування наданою йому для будівництва земельною ділянкою.

Наведена позиція узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 925/315/18.

В той же час, сам факт завершення будівництва не свідчить про факт припинення користування орендарем наданою йому для будівництва земельною ділянкою, що є підставою для розірвання договору оренди землі на підставі закону.

В свою чергу, позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано Сертифікат відповідності закінченого будівництвом об`єкта серії ІУ № 73 від 23.05.2017, договір № 03/03-2018Б про передачу на баланс вищевказаного багатоквартирного житлового будинку від 01.03.2018, укладений між ТОВ "ЖК МАЙОРОВА" та ТОВ "ФУНДАМЕНТ СЕРВІС", Акт приймання - передачі житлового будинку з балансу на баланс від 01.03.2018 до договору № 03/03-2018Б від 01.03.2018.

Оцінюючи надані позивачем докази суд зазначає, що Сертифікатом відповідності серії ІУ № 73 від 23.05.2017 засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, що не свідчить про припинення права користування земельною ділянкою.

Надані позивачем договір № 03/03-2018Б про передачу на баланс вищевказаного багатоквартирного житлового будинку від 01.03.2018 та Акт приймання - передачі житлового будинку з балансу на баланс від 01.03.2018 також не підтверджують фактичного права припинення користування орендарем орендованою земельною ділянкою, враховуючи розміщення на ній об`єкта нерухомості, замовником будівництва якого є орендар, та відсутність доказів передачі збудованого об`єкта іншому власнику.

За змістом договору земельна ділянка надана в користування позивачу строком на десять років для будівництва, експлуатації, а також обслуговування багатоквартирного житлового будинку на вул. Михайла Майорова , 6 в Оболонському районі м . Києва . При цьому, з умов договору вбачається, що сторони погодили завершення забудови земельної ділянки не пізніше, ніж через п`ять років з моменту державної реєстрації права власності; визначили умови користування земельною ділянкою незалежно від завершення будівництва житлового будинку; передбачили порядок прав та обов`язків, в тому числі, у разі зміни власника об`єкту (їх частини) нерухомого майна. Договір не містить положень, що земельна ділянка надана у користування лише під будівництво житлового будинку.

Водночас, пунктом 11.3. договору визначено, що договір оренди припиняється у разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством України;

поєднання в одній особі власника Земельної ділянки та орендаря;

ліквідації юридичної особи - орендаря;

набуття права власності іншою особою на об`єкти нерухомості, що розташовані на орендованій земельній ділянці. В даному випадку в договорі про відчуження об`єктів нерухомості, що розташовані на земельній ділянці, що є предметом цього договору визначається суб`єкт (орендар за цим договором або новий власник об`єктів нерухомості), який сплачує орендну плату відповідно до розмірів встановлених ним договором та несе відповідальність за зобов`язаннями передбаченими цим договором для орендаря, до моменту оформлення новим власником нерухомості відповідного права на дану земельну ділянку.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Умовами пункту 8.4. договору передбачено, що у випадку, якщо орендар має намір припинити право користування земельною ділянкою (її частиною), цей договір розривається за згодою сторін або до цього договору вносяться відповідні зміни при виникненні відповідного права на землю у нового власника об`єктів, які були відчужені.

З огляду на наведене, враховуючи умови договору, а також те, що за змістом договору закінчення будівництва не є безумовною підставою для припинення, оскільки саме лише передання на баланс іншій організації багатоквартирного житлового будинку за адресою: Київ, вул. Петра Калнишевського, буд. 14 , не є підставою для розірвання договору оренди землі за рішенням суду за відсутності доказів фактичного припинення користування земельною ділянкою.

Судом враховано, що позивач звертався до відповідача із листом № 28/02-2019, в якому просив припинити дію договору оренди земельної ділянки на підставі ч. 2 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" та п. "а" ст. 141 Земельного кодексу України у зв`язку із завершенням будівництва та прийняттям об`єкта в експлуатацію і запропонував відповідачу укласти додатковий договір про припинення вищевказаного договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідь на вказаний вище лист позивача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом вих. № 05716-6167 від 27.03.2019 повідомив позивача про те, що дострокове розірвання договору оренди можливе при виникненні відповідного права на земельну ділянку у нового власника розташованої на земельній ділянці нерухомості.

При цьому суд не приймає до уваги наведені у поясненнях на позов посилання третьої особи на приписи ст. 120 Земельного кодексу України, 377 Цивільного кодекс у України, оскільки наведені норми не врегульовують питання переходу права власності на багатоквартирний будинок. Правове регулювання даних статей стосується жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішенням Київської міської ради від 20.04.2017 № 241/2463 затверджено Порядок набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві.

Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, що відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України та ст. 3 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, зацікавлена особа для оформлення права користування земельною ділянкою має звернутися до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування або у власність, а орендар відповідно до вищезазначеного порядку надає зацікавленій особі, яка має намір одержати земельну ділянку у користування, письмову згоду на припинення права користування земельною ділянкою.

З урахуванням наведеного, з огляду на відсутність фактичного припинення користування земельною ділянкою, враховуючи умови договору щодо підстав припинення договору, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У розумінні приписів ст. 15, ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, спосіб захисту повинен бути таким, що відповідає закону, змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "ефективний засіб правого захисту" повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Визначений позивачем предмет позову в повній мірі має забезпечувати захист його порушеного права. При цьому метою правосуддя є забезпечення ефективного поновлення порушеного права.

У відповідності приписів ст. 19, ст. 31, ст. 32 Закону України "Про оренду землі", у даному випадку, ефективним способом захисту права позивача є розірвання договору. Розірвання договору, у розумінні наведених норм, є способом припинення дії договору у разі настання встановлених у даному Законі випадків.

Під час звернення до суду із позовом позивачем заявлено вимоги про припинення дії договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання.

Згідно із ст.14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Слід зазначити, що позовні вимоги до відповідача, викладені в прохальній частині позовної заяви повинні бути зрозумілими, чіткими та конкретизованими. При цьому, предмет позову, що являє собою матеріально - правову вимогу позивача та характеризується певним змістом, повинен бути спрямований на захист порушеного права та охоронюваного інтересу позивача та містити конкретний виклад позовних вимог.

З огляду на викладене, предмет позову у даній справі, стосовно якого позивач просить суд ухвалити рішення, повинен бути чітким, зрозумілим та спрямований на відновлення прав позивача.

З урахуванням наведеного, позивач звертаючись до суду з даним позовом мав сформулювати заявлені вимоги таким чином, щоб вони відповідали ефективному способу захисту права, були чіткими та зрозумілими.

Однак, заявлена позивачем вимога про припиненні дії договору оренди шляхом його розірвання є такою, що не відповідає наведеним вище вимогам та ефективному способу захисту.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище наведене, з огляду на обставини встановлені судом та надавши оцінку зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК МАЙОРОВА" до Київської міської ради про припинення дії договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер : 78 :134: 0045, укладеного 27.02.2015 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю " ЖК МАЙОРОВА", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. 27.02.2015 та зареєстрованого в реєстрі за №110, шляхом його розірвання.

Судові витрати за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 09.08.2019.

Суддя О.В. Гулевець