УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

06.08.2019Справа № 910/10201/19

Суддя Бондаренко Г.П., розглянувши

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38)

До Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 45)

Про часткове визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" (далі-позивач) звернулося з позовом до Антимонопольного комітету України (далі-відповідач) про часткове визнання недійсним рішення. Звертаючись до суду з даним позовом позивач просить:

- Визнати недійсним пункт 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 14.05.2019 № 329-р у справі № 128-26.13/142-17 в частині визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ", які полягали у встановленні і підтриманні протягом 2017 року на інформаційних табло стаціонарних АЗС подібних між собою роздрібних цін реалізації бензину марки А-95, та які привели до обмеження конкуренції на ринках роздрібної торгівлі високооктановими бензинами через мережі стаціонарних АЗС; порушенні законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій;

- Визнати недійним підпункт 2.1 пункту 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 14.05.2019 № 329-р у справі № 128-26.13/142-17в частині накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" штрафу у розмірі 559 047, 00 грн за вчинення порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

- Визнати недійсним пункт 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 14.05.2019 № 329-р у справі № 128-26.13/142-17 в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ", які полягали у встановленні і підтриманні протягом 2017 року на інформаційних табло стаціонарних АЗС подібних між собою роздрібних цін реалізації бензину марки А-95, та які привели до обмеження конкуренції на ринках роздрібної торгівлі високооктановими бензинами через мережі стаціонарних АЗС, при тому, що аналіз ситуації спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій, порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій;

- Визнати недійним підпункт 5.1 пункту 5 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 14.05.2019 № 329-р у справі № 128-26.13/142-17 в частині накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" штрафу розмірі 467 014, 00 грн за вчинення порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції»;

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 7 684 грн судових витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору за подання позову.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача відповідачем не повністю з`ясовані обставини, які були покладені в основу рішення; висновки, викладені в резолютивній частині рішення Антимонопольного комітету України від 14.05.2019 № 329-р не відповідають фактичним обставинам справи; рішення не містить жодних доказів на підтвердження узгодженості поведінки між позивачем та іншими суб`єктами господарювання. Також позивач вважає, що відсутні належне дослідження та аналіз обставин справи. З огляду на це позивач вважає рішення необґрунтованим та незаконним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

За приписами пункту 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно частин 2, 4, 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлення документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів "Згідно з оригіналом, - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису".

Копій письмових (електронних) доказів наявних в матеріалах позову не можуть вважатися належними доказами в розмінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містять назви посади, особи, що засвідчувала копії.

Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (постанова Верховного суду від 11.07.2018 у справі № 904/8549/17).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі є бланк опису вкладення з номером поштового відправлення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фіскальним чеком/квитанцією про відправлення.

Всупереч встановленим вимогам у описі вкладення у цінний лист на ім`я відповідача, долученого позивачем до позовної заяви, не міститься номеру накладної, через що у Суду відсутня можливість пересвідчитися у направленні копії позовної заяви на адресу відповідача та направлення листа з даним описом вкладення.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та усіх доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт, із зазначеним номером накладної.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як встановлено судом, дану позовну заяву підписано представником позивача - адвокатом Слісарчук І.О., на підтвердження повноважень була надана копія довіреності № б/н від 31.12.2018.

Згідно положень частин 1, 3 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи, в тому числі повноваження щодо підписання заяв, клопотань, тощо мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами

Відповідно частини 7 статті 60 Господарського процесуального кодексу України оригінали (1) документів (довіреність фізичної або юридичної особи, свідоцтво про народження дитини, рішення про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна), копії з них, засвідчені суддею (2), або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку (3), приєднуються до матеріалів справи.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, копія довіреності не може бути посвідчена самим представником, оскільки стаття 60 Господарського процесуального кодексу України не передбачає такого способу засвідчення копії довіреності, а інші закони України не містять положень, які б внормовували, що копія довіреності на представництво в суді може бути засвідчена самим представником, за наявності у нього відповідних повноважень.

Отже, положеннями статті 60 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що документом, який підтверджує повноваження представника є оригінал довіреності. Проте, до позовної заяви в якості документу, який підтверджує повноваження представника було додано копію довіреності б/н від 31.12.2018. Тобто до позовної заяви всупереч вимогам частини 5 статті 164 Господарського процесуального кодексу України не було додано документа, що підтверджує повноваження представника.

Крім того, в разі виникнення в суду сумнівів щодо відповідності копії довіреності оригіналу, останній може бути витребуваний у встановленому законом порядку.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОГ РІТЕЙЛ" без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- надання оригіналу довіреності б/н від 31.12.2018;

- подання до суду письмової заяви з доданням до неї доказів відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України

- надати належні докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача (опису вкладення із зазначенням номеру накладної)

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 06.08.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко