ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/540/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.08.2019

про забезпечення позову

Без виклику заявника та осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

05.08.2019 до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову до його подачі, у якій заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить особі, яка може набути статусу відповідача - ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ", а саме: склад (літера "В-1"), загальною площею 31,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; будівля торгового комплексу літера "Б-3", загальною площею 925,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01; приміщення фізкультурно-оздоровчого комплексу та кафетерію (ІІІ поверх будівлі торгового комплексу, літера "Б-3"), загальною площею 1907,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01.

Наявність підстав для забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , 30.01.2008 рішенням загальних зборів учасників ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ", що оформлене протоколом №1, була призначена директором вказаного товариства. Однак, згідно запису, внесеного до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 22.07.2019 керівником ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ" із 18.07.2019 є ОСОБА_3 .

Заявник, враховуючи, що керівника ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ" змінено без відома ОСОБА_1 , вважає такі дії незаконними, кваліфікує їх як рейдерське захоплення та має намір подати позов предметом якого буде поновлення контролю над Товариством (оскарження реєстраційних дій та підстав їх здійснення). Вказує, що новий керівник товариства вправі вчиняти від його імені будь-які дії та правочини, в тому числі й щодо подальших змін інформації про товариство в Єдиному державному реєстрі. Враховуючи викладене, ОСОБА_2 вважає, що обраний захід забезпечення позову у порядку ст. 137 ГПК України, унеможливить відчуження майна ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ" на користь третіх осіб. При цьому, на переконання заявника невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 05.08.2019 про забезпечення позову, судом встановлено наступне.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено ч. ч. 1-4 ст. 137 вказаного Кодексу, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою, та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Проаналізувавши доводи наведені у заяві ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову суд зазначає, що остання не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ухилення відповідача від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів до забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ" від 30.01.2008 року заявника - ОСОБА_4 було призначено директором зазначеної юридичної особи. Однак, матеріали надані заявником не містять інформації про наявність у неї будь-яких корпоративних прав за захистом яких остання може звернутись до господарського суду.

Також суд не вбачає причинно-наслідкового зв`язку між позовом про оскарження реєстраційних дій, який планує подати заявник та необхідністю забезпечення такого позову шляхом накладення арешту на майно юридичної особи.

Положення ст. 136 ГПК України пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтованим доказуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК, яке застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача.

Заявник, звертаючись із даною заявою про забезпечення позову, припускає можливість керівника ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ" вчиняти дії та правочини щодо розпорядження майном юридичної особи, а також подальші зміни інформації про Товариство в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо складу засновників, розміру статутного капіталу, місцезнаходження та іншого.

Однак, надані заявником докази не є достатніми та такими, що підтверджували б доводи описані у заяві.

За вказаних підстав суд дійшов висновку, що відсутній безпосередній зв`язок між предметом майбутнього позову та заходами забезпечення позову, які просить вжити позивач, враховуючи підстави, якими така заява обґрунтована.

Водночас, заявник не надала та необгрунтувала належними доказами того, що з боку особи яка може мати статус відповідача, вчиняються дії які порушуют її права за захистом яких остання має намір звернутися з позовом, що відноситься до юрисдикції господарських судів у випадках визначених статтею 20 ГПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст. 139 Господарського процесуального кодексу України передбачено, серед іншого, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

При цьому, як передбачено положеннями ст. 141 Кодексу, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Разом з тим, заява ОСОБА_1 не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, точніше у заяві зазначено, що для застосування зустрічного забезпечення підстав немає. Проте, на думку суду, вжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до понесення ТОВ "АРТ-ІНВЕСТ" збитків, що пов`язані з задоволенням заяви про забезпечення позову.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про те, що заявником не підтверджено достатніми доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

За таких обставин, суд вважає доводи та вимогу заяви про забезпечення позову недоведеними та необґрунтованими належним чином, а відтак, заявлена вимога задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі викладеного, враховуючи положення Глави 8 Розділу І ГПК України, оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати заявника по сплаті судового збору в сумі 960,50 грн. за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у задоволенні заяви від 05.08.2019 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 07.08.2019 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич