ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/498/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Таран С.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання - Безпалюк А.В.

за участю:

ОСОБА_1 - особисто, паспорт серія НОМЕР_1 , дата видачі: 11.12.97;

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ордер № 80184 від 14.08.19;

від ТОВ «К-Термінал» - Скляр О.А., паспорт серія НОМЕР_2 , дата видачі: 11.08.04;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 про забезпечення позову

суддя - Алексєєва А.П.

по справі № 915/498/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_3

про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» від 19.02.2019 стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ»,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 11.03.2019 до ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () від 19.02.2019 стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ».

Як на підставу свого позову позивач посилається в тому числі на приписи статті 33 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що на даний час новий учасник товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» ОСОБА_3 вніс суттєві зміни в установчі документи товариства та одноособово вирішує питання про ліквідацію товариства. Позивач, як власник 50% статутного капіталу товариства, стверджує, що на загальних зборах 19.02.2019 присутній не був, рішення стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ» не приймав. Такі дії відповідача загрожують позбавленням прав позивача на використання належної йому частки (50%) у статутному капіталі товариства. 18.06.2019 до Господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява б/н від 18.06.2019 про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дій, викладених у протоколі Загальних зборів від 19.02.2019, які спрямовані на припинення товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» (), до вирішення спору по суті;

- заборони ліквідатору товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури ліквідації підприємства і розпорядження його майном, до вирішення спору по суті.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 заяву ОСОБА_1 б/н від 18.06.2019 про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити частково. Заборонено ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» і розпорядження його майном до вирішення спору по суті.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову місцевий господарський суд зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково з огляду на положення ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду про забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» в особі ліквідатора Томашук М.С. звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 та прийняти нове рішення, яким гр. ОСОБА_1 в задоволенні заяви б/н від 18.06.2019 про забезпечення позову відмовити.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції, зазначаючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, не взяв до уваги те, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб шляхом заборони ліквідатору товариства та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» і розпорядження його майном, враховуючи те, що ухвалою господарського суду Миколаївської області у даній справі від 22.04.2019 заборонено державним реєстраторам здійснювати реєстрацію змін в установчих документах товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ», фактично є вирішенням по суті спору про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () від 19.02.2019 року стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ», що прямо заборонено відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України. Обрані заходи для забезпечення позову не повинні призводити до повного припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність не спричинятиме погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Скаржник зазначає, що ухвала місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову не містить мотивів щодо наявності правового зв`язку між заявленими позовними вимогами та заходами до забезпечення позову, тобто, яким чином виконання судового рішення про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ «К-Термінал», оспорюваних позивачем, може бути утруднено або взагалі неможливим без вжиття заходів забезпечення позову таких як: заборона ліквідатору товариства та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» і розпорядження його майном до вирішення спору по суті.

Апеляційне провадження.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 (у складі головуючий суддя - Філінюк І.Г., судді: Аленін О.Ю., Лавриненко Л.В.) поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 у справі № 915/498/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 у справі № 915/498/19. Призначено справу № 915/498/19 до розгляду на 14.08.2019 о 12:00 год.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Аленіна О.Ю. з 12.08.2019 по 23.08.2019 та судді Лавриненко Л.В. з 12.08.2019 по 23.08.2019 розпорядженням керівника апарату суду № 549 від 12.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Філінюка І.Г., судді Таран С.В., Мишкіної М.А. Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 13.08.2019 прийнято справу № 915/498/19 до провадження у зміненому складі суду: головуючий суддя: Філінюк І.Г., судді: Таран С.В., Мишкіна М.А.

До початку судового засідання від директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» Скляра О.А. надійшла відмова від апеляційної скарги в порядку статті 266 ГПК України.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 14.08.2019 заяву директора Товариства з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» Скляра О.А. про відмову від апеляційної скарги залишено без розгляду.

В судовому засіданні 14.08.2019 ОСОБА_1 та директор ТОВ «К-Термінал» надали заперечення щодо задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 без змін.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухали, предметом позову у даній справі є визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () від 19.02.2019 стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час новий учасник товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» ОСОБА_3 вніс суттєві зміни в установчі документи товариства та одноособово вирішує питання про ліквідацію товариства. Позивач, як власник 50% статутного капіталу товариства, стверджує, що на загальних зборах 19.02.2019 присутній не був, рішення стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ» не приймав. Такі дії відповідача загрожують позбавленням прав позивача на використання належної йому частки (50%) у статутному капіталі товариства.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він зазначає, що на цей час без його відома та участі новий співвласник (відповідач по справі ОСОБА_3 ) вніс суттєві зміни у статутні документи ТОВ «К-Термінал» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та одноособово вирішує питання про ліквідацію ТОВ «К-Термінал», а саме вирішив:

1. Припинити ТОВ «К-Термінал»( 35988876), м. Миколаїв, вул., Лягіна, 8 - шляхом його ліквідації за рішенням учасника, відповідно чинного законодавства України.

2. Звільнити Скляр О.А. з посади директора з 19.02.2019.

3. Призначити ліквідатором ТОВ «К-Термінал» Томашука М.С . Наділити ліквідатора повноваженнями керівника (директора) Товариства відповідно до установчих документів Товариства та чинного законодавства.

4. Затвердити порядок проведення процедури припинення Товариства.

В наслідок чого:

1. ДПІ видала Наказ про проведення перевірки ТОВ «К-Термінал» за № 824 від 12.04.2019р.

2. Голова ліквідаційної комісії Томашук М.С. надіслав позивачу вимогу про надання бухгалтерських документів для проведення процедури ліквідації підприємства.

3. Голова ліквідаційної комісії Томашук М.С. направив Розпоряднику майна ТОВ ВКП «Кредо» повідомлення про те щоб його включили до комітету кредиторів ТОВ ВКП «Кредо» як єдиного законного представника ТОВ «К-Термінал».

Так, на думку заявника, зупинити неправомірні дії відповідача та інших осіб до розгляду справи по суті можливо тільки забезпеченням позову.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Однак, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, за приписами статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Водночас, в силу положень частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Враховуючи доводи позивачів та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що вжитий місцевим господарським судом захід забезпечення позову у вигляді заборони ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» і розпорядження його майном до вирішення спору по суті, прямо стосується предмета спору та підлягає застосуванню у даній справі, виходячи з наступного.

За умовами ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, колегією суддів встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () від 19.02.2019 стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ».

Враховуючи викладене, на переконання колегії суддів, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення процедури ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» і розпорядження його майном до вирішення спору по суті, може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених корпоративних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернулися до суду, подавши позов у цій справі, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи ліквідатором будуть вчинятися дії щодо ліквідації товариства, то позивач не зможуть захистити або поновити свої права в межах даного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Доводи апеляційної скарги, що обраний позивачем засіб забезпечення позову, є фактично вирішення по суті спору про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТЕРМІНАЛ» () від 19.02.2019 року стосовно припинення підприємства ТОВ «К-ТЕРМІНАЛ». Колегією суддів не приймається, оскільки такий захід забезпечення позову, як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, прямо передбачений пунктом 2 частини 1 статті 137 ГПК України.

З огляду на вищезазначене, твердження скаржника про відсутність законних підстав для застосування заходів до забезпечення позову, не визначення судом першої інстанції підстав для застосування заходів до забезпечення позову, спростовуються вищевикладеним, тому такі доводи скаржника колегією суддів відхиляються.

Колегією суддів також не приймаються до уваги твердження скаржника, що застосування заходу до забезпечення позову призводить до порушення прав та негативним наслідкам у господарській діяльності Відповідача, оскільки такі обставини скаржником не доведені належними та допустимими доказами у розумінні статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Миколаївської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 у справі № 915/498/19 не вбачається.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» в особі ліквідатора Томашук М.С., оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284

ГПК України, колегія суддів -,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.06.2019 по справі № 915/498/19- залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «К-Термінал» в особі ліквідатора Томашук М.С. - залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.08.2019.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран