РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.07.2019Справа № 910/6784/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.
за участю представників сторін: від прокуратури, Холоденко А.С., , прокурор; від Лебедівської сільської ради, не з`явилися, , ; від ВРДА Київської області, не з`явилися, , ; від ГУ ДФС, не з`явилися, , ; від відповідача, не з`явилися, , ;;

за позовомПершого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; Вишгородської районної державної адміністрації Київської області; Головного управління ДФС у Київській області
до проПриватного підприємства «ФАСТТОРГ-2009» стягнення грошових коштів,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27 травня 2019 року до Господарського суду міста Києва від Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; Вишгородської районної державної адміністрації Київської області; Головного управління ДФС у Київській області (позивач) надійшла позовна заява № 4Г-19 від 20.05.2019 року до Приватного підприємства «ФАСТТОРГ-2009» (відповідач) про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 2183 від 10.10.2017 року та за договором оренди земельної ділянки № 2184 від 10.10.2017 року на загальну суму в розмірі 5 256 047, 39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором оренди земельної ділянки № 2183 від 10.10.2017 року та за договором оренди земельної ділянки № 2184 від 10.10.2017 року, зокрема, порушив вимоги земельного та податкового законодавства України, що призвело до порушення інтересів держави та несплати коштів до бюджету органу місцевого самоврядування, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2019 року Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 910/6784/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі № 910/6784/19 призначено на 19.06.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 року повідомлено сторін про оголошену в підготовчому засіданні перерву на 10.07.2019 року.

10.07.2019 року через відділ діловодства суд від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній просив суд застосувати строки позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 року повідомлено сторін про призначення справи № 910/6784/19 до судового розгляду по суті на 24.07.2019 року.

23.07.2019 року через відділ діловодства суд від Заявника надійшла відповідь на відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області 10.10.2017 з приватним підприємством «Фастторг-2009» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :33: 017 : 0001 площею 4,7290 га.

Вказаний Договір посвідчений приватним нотаріусом Вишегородського районного нотаріального округу Київської області Глуб Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2184.

Згідно п. 4.1 Договору орендна палата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар вносить Орендодавцеві на рахунок Лебедівської сільської ради Вишегородського району Київської області за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.

П. 4.2 Договору визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку, відповідно до розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації № 292 від 31.05.2017 «Про надання земельних ділянок в оренду приватному підприємству «Фастторг-2009» та Розпорядження голови Вишегородської районної державної адміністрації Київської області № 483 від 26.09.2017 «Про укладення договору ооенли земельних ділянок з Приватним підприємством «Фастторг-2009», встановлюється у розмірі 12% (дванадцяти відсотків) від її нормативної грошової оцінки, що становить: 2 302 266,36 грн.

Також, п. 4.5 Договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем рівними частинами за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок Лебедівської сільською ради Вишгородського району Київської області.

Як визначено п. 12.2 Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такою боргу або на день його (його частини) погашення, при цьому для розрахунку використовується більша із зазначених ставок. Розрахунок пені здійснюється на дату погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу, включаючи день такого погашення.

Також Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області 10.10.2017 з приватним підприємством «Фастторг-2009» укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :33:017: 0002 площею 5,2710 га.

Вказаний Договір посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2183.

Згідно п. 4.1 Договору орендна палата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар вносить Орендодавцеві на рахунок Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.

П. 4.2 Договору визначено, що річна орендна плата за земельну ділянку, відповідно до розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації № 292 від 31.05.2017 «Про надання земельних ділянок в оренду приватному підприємству «Фастторг-2009» та Розпорядження голови Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 483 від 26.09.2017 «Про укладення договору оренди земельних ділянок з приватним підприємством «Фастторг-2009», встановлюється у розмірі 12% (дванадцяти відсотків) від її нормативної грошової оцінки, що становить: 2 566 133,64 грн.

Також, п. 4.5 Договору встановлено, що орендна плата вноситься Орендарем рівними частинами за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок Лебедівської сільською ради Вишгородського району Київської області.

Як визначено п. 12.2 Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, при цьому для розрахунку використовується більша із зазначених ставок. Розрахунок пені здійснюється на дату погашення суми боргу (частини боргу) за кожний календарний день прострочення платежу, включаючи день такого погашення.

Вишгородською районною державною адміністрацією 05.07.2018 укладено з ПП «Фастторг-2009» угоди про розірвання договорів оренди вказаних земельних ділянок.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» (чинного на момент укладення Договору) Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно розрахунку проведеного Лебедівською сільською радою заборгованість ПП «Фастторг-2009» за оренду землі перед Лебедівською сільською радою станом на 31.12.2018 за договором оренди земельної ділянки від 10.10.2017 № 2184 становить 1 695 755,38 грн., за договором оренди земельної ділянки від 10.10.2017 № 2183 становить 1 890 109,22 грн.

В загальному за двома договорами оренди заборгованість становить З 585 864,60 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою земельних ділянок, регулюється Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно приписів статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею; об`єктами земельних відносин є: землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї); суб`єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Стаття 17 Земельного кодексу України закріплює, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Статтею 24 зазначеного Закону України «Про оренду землі», що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Аналогічної думки дотримується Вищій господарський суд Україні в постанові від 14 жовтня 2010 р. за N 16/41-10.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Зі змісту наведених статей Закону України «Про оренду землі» випливає, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до статей 35, 36 Закону України «Про оренду землі» у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Спори, пов`язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно статтями 96, 206 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Приписами статей 175, 173,283 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Нормами частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або місцевого самоврядування.

З врахуванням зазначеного, відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Статтею 38 Податкового кодексу України визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

У відповідності до статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

В свою чергу, відповідно до пунктів 288.1 - 288-7 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу, не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Так, згідно пунктів 285.1, 285.2 статті 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

При цьому, згідно пунктів 286.1, 286.2 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

У відповідності до пункту 286.4 статті 286 Податкового кодексу України у разі зміни протягом року об`єкта та/або бази оподаткування платник плати за землю подає податкову декларацію протягом 20 календарних днів місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися такі зміни, а згідно пункту 271.1 статті 271 цього ж Кодексу, базою оподаткування є, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Крім цього, відповідно до статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Наведені вище норми законодавства зобов`язують платника податків самостійно перераховувати і сплачувати податкові зобов`язання.

Аналогічна правова позиція про те, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України, викладено в постановах Верховного Суду України від 07.04.2015 у справі N 21-117а15, від 12.12.2014 у справі N 21-274а14.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведена норма кореспондується із приписами частини 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», відповідно до вимог якої обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 ГК України та п. 4.3 Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, при цьому для розрахунку використовується більша із зазначених ставок.

Відповідно до ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Сума нарахованої пені за несвоєчасну сплату пайового внеску за Договором № 2184 становить 565 722,72 грн., за Договором № 2183 становить 630 561,30 грн., відповідно вірно здійсненого судом розрахунку. Загальна сума пені за двома договорами становить 1 196 284,02 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума нарахованих інфляційних збитків за весь час прострочення (втрати від інфляції) за Договором № 2184 становить 173 061,12 грн., за Договором № 2183 становить 192 895,99 грн., відповідно вірно здійсненого судом розрахунку. Загальна сума інфляційних збитків за двома договорами становить 365 957,11 грн.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України проведено розрахунок 3 % річних від простроченої суми, яка за Договором № 2184 становить 51 045,61 грн., за Договором № 2183 становить 56 896,05 грн., відповідно вірно здійсненого судом розрахунку. Загальна 3 % річних від простроченої суми за двома договорами становить 107 941,66 грн.

За двома договорами оренди земельних ділянок ПП «Фастторг-2009», зі штрафними санкціями, перед Лебедівською сільською радою складає 5 256 047,39 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення неустойки (штраф, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Позивачем нараховано пеню по договору № 2183 за періоди з 12.03.2018 по 30.05.2018 року на суму 76 845,29 грн.

Позивачем нараховано пеню по договору № 2184 за періоди з 12.03.2018 по 30.05.2018 року на суму 68 943,54 грн.

Як вбачаеться з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду 20.05.2019 року.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення пені за періоди, що передували 20.05.2018 року на загальну суму 145 788,83 грн. є необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з Приватного підприємства «ФАСТТОРГ-2009» на користь Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області підлягають грошові кошти: основного боргу у сумі 3 585 864,60 грн. (три мільйони п`ятсот вісімдесят п`ять вісімсот шістдесят чотири грн. 60 коп.), пеню у розмірі 1 050 495,19 грн. (один мільйон п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто п`ять грн. 19 коп.), інфляційних втрат 365 957,11 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім грн. 11 коп.), 3% річних 107 941,66 грн. (сто сім тисяч дев`ятсот сорок одна грн. 66 коп.).

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 76 653,87 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково позов Першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області; Вишгородської районної державної адміністрації Київської області; Головного управління ДФС у Київській області до Приватного підприємства «ФАСТТОРГ-2009» про стягнення грошових коштів.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ФАСТТОРГ-2009» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, 13 А, ) на користь Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області (07360, Київська область, Вишгородський район, с. Лебедівка, вул.Соборна, 14, ) основного боргу у сумі 3 585 864,60 грн. (три мільйони п`ятсот вісімдесят п`ять вісімсот шістдесят чотири грн. 60 коп.), пеню у розмірі 1 050 495,19 грн. (один мільйон п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто п`ять грн. 19 коп.), інфляційних втрат 365 957,11 грн. (триста шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім грн. 11 коп.), 3% річних 107 941,66 грн. (сто сім тисяч дев`ятсот сорок одна грн. 66 коп.).

3. Стягнути з Приватного підприємства «ФАСТТОРГ-2009» (02183, м. Київ, вул. Кибальчича, 13 А, ) на користь прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, р/р 5641 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, судовий збір у розмірі 76 653,87 грн.( сімдесят шість тисяч шістсот п`ятдесят три грн. 87 коп.)

4. В решті позовних вимог - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 серпня 2019р.

Суддя М.В. Данилова