ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 справа № 914/426/19

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,
до відповідача:товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів,
про:стягнення 147771,17 грн.
Суддя Березяк Н.Є. Секретар судового засідання Кравець О.І.
За участю представників:
позивача:Черняк Ю.І. представник;
відповідача:Мачічка О.О. адвокат.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про стягнення 147771,17 грн.

Ухвалою суду 12.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.04.2019. Рух справи відображено в попередніх протоколах судового засідання та ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи. У хвалою суду від 01.07.2019 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.07.2019. В судовому засіданні з розгляду справи по суті 22.07.2019 р. оголошено перерву до 31.07.2019 р.

В судове засідання 31.07.2019 р. представники сторін з`явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та надав усні пояснення по суті справи. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2017 р. між позивачем (споживач) та відповідачем (постачальник) укладено Договір про постачання природного газу, згідно умов якого (п. 1.1.2 Договору) постачальник зобов`язувався передати у власність споживачу 1 880 000 куб. м. газу в період з січня по березень 2017 р., за ціною газу 7379,83 грн за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1475,97 грн, всього з ПДВ 8855,80 грн. Відповідно до умов договору, ціна може змінюватися протягом дії договору шляхом підписання додаткової угоди до цього договору (п.3.2 Договору).

Як зазначає позивач, при проведенні розрахунків за березень 2017 р. було помилково проведено оплату постачання 365 124 куб м. газу за ціною 10 170,72 грн ( з ПДВ) за 1000 куб. м. газу, що не відповідає умовам додаткової угоди № 3 від 29.03.2017 р., де передбачено ціну на газ 9 768,72 грн (з ПДВ) за 1000 куб. м., з 01.03.2017 р. Не приведення ціни за одиницю товару у відповідність до договірних зобов`язань на постачання природного газу у березні 2017 року призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів унаслідок завищення вартості отриманих товарів у сумі 147 771,17 грн, що зафіксовано в акті аудиту проведеного Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту від 21.12.2017 року № 234/5/61 та стало причиною звернення до суду щодо стягнення надмірно сплачених коштів.

Відтак, Квартирно експлуатаціний відділ м. Львова звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» грошових коштів у сумі 147 771,17 грн.

Відповідач, в поданому відзиві на позовну заяву та в усних пояснення по суті справи, зазначив про відсутність підстав вважати, що ТзОВ «Львівгаз збут» отримало надмірно сплачені кошти від КЕВ м. Львова, адже, відповідно до акту передачі природного газу від 31.03.2017 р. у березні 2017 р., відповідач передав позивачу природний газ в кількості 365 124 куб.м. на загальну суму 3 566 794,12 грн з ПДВ за ціною 9 768, 72 грн, що відповідає умовам додаткової угоди № 3 від 29.03.2017 р. та просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вважає доводи позивача безпідставними.

В судовому засідання 31.07.2019 оголошену вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи № 914/426/19, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Між Квартирно експлуатаційним відділом м. Львова (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (постачальник) укладено Договір від 22.02.2017 р. №35ALvz127-17 про постачання природного газу (а.с.12-16), згідно умов якого (п. 1.1.2 Договору) постачальник зобов`язувався передати у власність споживачу 1 880 000 куб. м. природного газу в період з січня по березень 2017 року, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість природного газу у розмірах, строки, порядку, що визначені договором.

Відповідно п.3.2 Договору, ціна газу становила 7 379,83 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1475,97 грн, всього з ПДВ 8855,80 грн. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що ціна може змінюватися протягом дії договору шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Так, 27.02.2017 р. Квартирно експлуатаційним відділом м. Львова та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» підписано додаткову угоду №1 до Договору на постачання природного газу від 22.02.2017 р., якою перебачено підвищення з 01.02.2017 р. ціни за одиницю товару до 9 741,38 грн з ПДВ (а.с.17).

Додатковою угодою № 2 від 03.03.2017 р. до Договору на постачання природного газу від 22.02.2017 р., перебачено підвищення з 01.02.2017 р. ціни за одиницю товару до 10 170,72 грн з ПДВ(а.с. 18).

Додатковою угодою № 3 від 29.03.2017 р. до Договору на постачання природного газу від 22.02.2017 р., перебачено підвищення з 01.03.2017 р. ціни за одиницю товару до 9 768,72 грн з ПДВ(а.с. 19).

В період з 01.01.- 31.03.2017 р. споживач спожив природнього газу в обсязі 1 623 230 куб. м. а саме: у січні 705 436 куб. м. за ціною 8855, 8 грн (з ПДВ) за 1000 куб. м. газу у сумі 6 247 2000,11 грн; у лютому - 552 670 куб. м за ціною 10 170,72 грн (з ПДВ) за 1000 куб. м газу у сумі 5 621 051,81 грн; у березні 365 124 куб. м за ціною 9 768,72грн (з ПДВ) за 1000 куб. м газу у сумі 3 566 794,12 грн.

Як зазначає позивач, при проведенні розрахунків за березень було помилково проведено оплату постачання 365 124 куб м. газу за ціною 10 170,72 грн ( з ПДВ) за 1000 куб. м. газу, що не відповідає умовам додаткової угоди № 3 від 29.03.2017 р., де передбачено ціну на газ 9 768,72 грн (з ПДВ) за 1000 куб. м, з 01.03.2017 р. Не приведення ціни за одиницю товару у відповідність до договірних зобов`язань на постачання природного газу у березні 2017 року призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів унаслідок завищення вартості отриманих товарів у сумі 147 771,17 грн, що стало причиною звернення до суду з позовом про стягнення надмірно сплачених коштів.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав наведених у відзиві, зокрема, вказує про відсутність надмірно сплачених коштів від КЕВ м. Львова при проведенні останнім розрахунків по договору на постачання природного газу від 22.02.2017 р. №35ALv2127-17.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, сторони дійшли згоди внести зміни до Договору, згідно яких ціна природного газу з 01.03.2017 р. становила 8 140,60 грн за 1000 куб. м, крім того ПДВ - 1 628,12 грн., всього з ПДВ - 9 768,72 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 31.03.2017 р. № ЗЛВ00025770, відповідач передав у власність споживачу природний газ в кількості 365 124 куб. м. природного газу за ціною 8 140,60 грн (без ПДВ) за 1000 куб. м газу (а.с.37).

Відтак, ціна газу із ПДВ = ціна газу (без ПДВ) + ПДВ (20 %) = 8 140,60 грн. + 1 628,12 грн. = 9 768,72 грн. Дана сума відповідає умовам додаткової угоди № 3 від 29.03.2017 р.

Знову ж таки, відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 31.03.2017 р. № ЗЛВ00025770 в березні 2017 року відповідач передав споживачу природний газ в кількості 365 124 куб. м на загальну суму (із ПДВ) - 3 566 794,12 грн.

Відтак, ціна газу із ПДВ = загальна сума із ПДВ / кількість газу = 3 566 794,12 грн. / 365 124 куб. м = 9 768,72 грн, що відповідає умовам додаткової угоди № 3 від 29.03.2017 р.

З врахуванням наведеного, ТОВ «Львівгаз збут» не отримало надмірно сплачених коштів від КЕВ м. Львова при проведенні останнім розрахунків по Договору на постачання природного газу від 22.02.2017 року № 35ALvz127-17, оскільки позивачем сплачено кошти в мажах суми, визначеної умовами договору з врахуванням додаткової угод № 3 від 29.03.2017 р. до даного договору.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не доведено, наявності надміру сплачених коштів за постачання ТзОВ «Львівгаз збут» природного газу за березень 2017 року, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, тому в позові про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у сумі 147 771,17 грн необхідно відмовити.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір залишається за позивачем.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07.08.2019 р.

Суддя Березяк Н.Є.