ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. Справа№ 911/155/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Пашкіної С.А.

Мартюк А.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 16.01.2019

у справі №911/155/19 (суддя - Ярема В.А.)

за заявою Публічного акціонерного товариства

Комерційний банк «ПриватБанк»

про видачу судового наказу за вимогою

до Фізичної особи-підприємця Новохатського Євгена Валерійовича

про стягнення 120 803, 97 грн заборгованості

за договором б/н від 13.02.2018

ВСТАНОВИВ:

08.01.2019 через канцелярію господарського суду Київської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до боржника - Фізичної особи-підприємця Новохатського Євгена Валерійовича про стягнення заборгованості за договором б/н від 13.02.2018 у розмірі 120 803,97 грн., зокрема:

- 97 836,71 грн. заборгованості за кредитом,

- 5 727,27 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов;

- 12 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов;

- 5 239,99 грн. заборгованості з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1. Умов.

Заява мотивована тим, що Фізична особа-підприємець Новохатський Євген Валерійович не виконав своєчасно грошового зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість яка підлягає стягненню на користь заявника.

16.01.2019 видано наказ про примусове стягнення 97 836,71 грн. заборгованості за кредитом та 12 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19 відмовлено у видачі судового наказу за поданою Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» заявою про видачу судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Новохатського Євгена Валерійовича 5 239, 99 грн. заборгованості з пені, з підстав п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України. Також, відмовлено у видачі судового наказу за поданою Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» заявою про видачу судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Новохатського Євгена Валерійовича 5 727, 27 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов, з підстав пп. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, скаржник (Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19 та видати судовий наказ, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Новохатського Євгена Валерійовича на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.02.2018 в розмірі 120 803, 97 грн., (97 836,71 грн. заборгованості за кредитом, 5 727, 27 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 12 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 5 239,99 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором), а також сплачений заявником судовий збір.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а підстави для видачі наказу, визначені в заяві, та докази долучені до заяви є достатніми для її задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19 з доданими до неї матеріалами повернуто скаржнику.

Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2018 (про повернення апеляційної скарги) у справі №911/155/19, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просило зазначену ухвалу скасувати повністю та направити справу до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та розгляду апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк».

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у даній справі касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2019 у справі №911/155/19 скасовано, справу №911/155/19 направлено до Північного апеляційного господарського суду на стадію відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу, складу суду) від 22.05.2019 апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду, ухвалу якої було скасовано, у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19. Відкрито апеляційне провадження у справі №911/155/19. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено відповідачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

Крім того, вказаною вище ухвалою суду апеляційної інстанції зобов`язано скаржника надати оригінал апеляційної скарги від 31.01.2019 разом з доданими до неї додатками.

Фізична особа-підприємець Новохатський Євген Валерійович своїм правом на надання відзиву не скористався, про розгляд апеляційної скарги у справі повідомлявся належним чином.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2019, у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Калатай Н.Ф., Буравльова С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2019 прийнято справу №911/155/19 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 до провадження визначеним складом колегії суддів. Повторно зобов`язано скаржника надати Північному апеляційному господарському суду оригінал апеляційної скарги від 31.01.2019 разом з доданими до неї документами.

26.07.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов оригінал апеляційної скарги від 31.01.2019 разом з доданими до неї документами.

У зв`язку з перебуванням суддів Калатай Н.Ф., Буравльова С.І., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 прийнято справу №911/155/19 до провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у визначеному вище складі колегії суддів.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу, зокрема, щодо стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, сума якої перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, за яким праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Нормами статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу вказаних норм закону слідує, що штраф та/або пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видами штрафних санкцій, які сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлена Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» вимога про видачу судового наказу в частині стягнення з боржника 5 239,99 грн. заборгованості з пені не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України України, а тому на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив відмовити у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Відповідно до приписів ст. ст. 150, 148 Господарського процесуального кодексу України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

У заяві повинно бути зазначено, зокрема, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно викладених у заяві доводів та обставин, заявник зазначив, що заборгованість у боржника виникла за договором б/н від 13.02.2018, який укладений між сторонами шляхом підписання боржником Анкети-заяви та приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ». Копії витягу з Умов та правил надання банківських послуг та Анкети-заяви боржника від 13.02.2018 додано до заяви про видачу судового наказу.

Так, банк зокрема просить видати судовий наказ стосовно вимоги про стягнення з боржника 5 727,27 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов, відповідно до яких, за доводами заявника, до сплати боржником підлягають проценти у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеного кредиту.

Відповідно до пп. 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві.

При цьому «заяви» на підставі якої визначені вказані тарифи заявником до суду не надано.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пп. 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору клієнт сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. 3.2.8.3.2.

З огляду на викладене, ані положеннями пп. 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1 Умов, у тому числі п. п. 3.2.8.3.2, ані Тарифами та анкетою-заявою від 13.02.2018 не передбачено обов`язку боржника сплачувати проценти у розмірі 48% від суми залишку непогашеного кредиту.

Таким чином, викладені у заяві доводи не відповідають наданим заявником первинним документам, у той час як інших документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, зокрема щодо виникнення у боржника грошового зобов`язання щодо сплати 48% річних від суми залишку непогашеного кредиту, до заяви не додано, а отже правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову у видачі і наказу в цій частині.

У свою чергу, вимоги апеляційної скарги про видачу наказу в частині стягнення 97 836,71 грн. заборгованості за кредитом та 12 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов викладені без урахування, що вказані вимоги фактично задоволені судом, на підставі чого видано наказ, текст якого наявний в матеріалах справи (т. 1 а.с. 35).

Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду суду апеляційної інстанції є законність та обґрунтованість ухвали на момент її винесення, при цьому, колегія суддів враховує, що ухвалою від 11.03.2019, на підстави заяви боржника від 07.03.2019 судовий наказ від 16.01.2019 у справі №911/155/19 про стягнення зі Фізичної особи-підприємця Новохатського Євгена Валерійовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570) 97 836,71 грн. заборгованості за кредитом, 12 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 160,20 грн. судового збору скасовано, а заявнику роз`яснено право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому заявник може звернутись і щодо тих вимог, щодо яких суд відмовив у видачі наказу відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (заявника).

Керуючись ст. ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 16.01.2019 у справі №911/155/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк».

4. Матеріали справи №911/155/19 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.А. Пашкіна

А.І. Мартюк