ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.08.2019 Справа № 905/593/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська інженерно-будівельна компанія», м. Лисичанськ, Луганська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ, Донецька область

про стягнення заборгованості за договором підряду №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн, пені у сумі 64836,34грн, 3% річних у сумі 5403,03грн та інфляційних втрат у сумі 23703,19грн, всього 726028,06грн

Представники учасників справи:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лисичанська інженерно-будівельна компанія», м. Лисичанськ, Луганська область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором підряду №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн, пені у сумі 64836,34грн, 3% річних у сумі 5403,03грн та інфляційних втрат у сумі 23703,19грн, всього 726028,06грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №761ШСП від 03.04.2017 в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем будівельних робіт.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що сума розрахунку за актом №3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2018 не вірно вказана позивачем та вважає, що фактична сума розрахунку згідно акту № 3 за вересень 2018 складає 839969,51грн, а згідно довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2018 фактична сума розрахунку складає 450251,46грн; розмір фінансової гарантії 5%, складає 384479,68грн, який вираховується від загальної суми виконаних робіт. Крім того, відповідач зазначив, що остаточний розрахунок з позивачем не відбувається, оскільки останнім не було передано генпідряднику матеріально-технічні ресурси, які є власністю відповідача, які не використані при виконанні будівельно-монтажних робіт за договором підряду №761ШСП від 03.04.2017.

У відповіді на відзив позивач зазначив про те, що відповідно до акту №3 приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2в) за вересень 2018 сума виконаних робіт складає 1310795,17грн, виходячи з загальної вартості понесених витрат та податку на додану вартість, а сума 839969,51грн, яка також відображена у цьому акті, зазначена без урахування вартості наданих відповідачем матеріалів (470825,66грн), отже, загальна сума виконаних будівельних робіт, яка зазначена у довідці про вартість виконаних будівельних робіт (ф.№КБ-3) складає 1310795,17грн.

Справу розглянуто судом в порядку загального позовного провадження. Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 02.04.2019; підготовче засідання призначене на 23.04.2019 з подальшим відкладанням на 15.05.2019, 05.06.2019 та 20.06.2019; ухвалою суду від 20.06.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 04.07.2019 з подальшим оголошенням перерви до 05.08.2019.

У судове засідання 05.08.2019 представники сторін не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.04.2017 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лисичанська інженерно-будівельна компанія» (підрядник), та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3» (генпідрядник, замовник) був укладений договір №761ШСП.

За умовами даного договору генпідрядник доручив, а підрядник прийняв на себе зобов`язання виконати власними та залученими силами і засобами будівельно-монтажні роботи, передбачені проектною документацією по об`єктам будівництва ПАТ «ШУ «Покровське», а генпідрядник зобов`язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи (ст. 2 договору).

Найменування робіт, місце і строки їх виконання оговорюються сторонами в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного договору. Конкретні об`єми робіт та графіки їх виконання визначаються в ході оперативних нарад з питань будівництва на об`єктах ПАТ «ШУ «Покровське» за участі уповноважених представників генпідрядника і підрядника і у відповідності з протоколами цих нарад, оформленими належним чином.

Вартість робіт визначається на підставі договірних цін, зазначених в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору; загальна сума визначається шляхом складання сум, зазначених в додаткових угодах, уточнених на підставі актів приймання виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін (п.3.1, п.3.3 договору)

Строки початку та закінчення виконання робіт зазначаються в додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору (з додатком графіків виконаних робіт) (п.4.1 договору). Роботи виконуються підрядником у відповідності з календарним планом виробництва робіт графіками виконання робіт, затверджені генпідрядником (п.4.2 договору). Приймання об`єму виконаних робіт підрядником проводиться комісійно за участі уповноважених представників генпідрядника і підрядника до 25-го числа поточного місяця. В процесі приймання робіт, узгодження даних об`ємів проводиться замовником (п.4.6 договору). Підрядник до 10-го числа місяця, наступного за звітним, надає генпідряднику акти приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в з повним пакетом необхідної виконавчої документації на паперовому носії, складеної на основі актів маркшейдерського заміру, актів виконання додаткових робіт, паспорту виробництва робіт, підписаних уповноваженими представниками генпідрядника (і узгоджених замовником), а також довідки про вартості виконаних підрядних робіт та витрат форми №КБ-3, оформлених в установленому порядку (п.4.7 договору).

Генпідрядник забезпечує фінансування будівництва (п.5.1 договору). Генпідрядник зобов`язаний здійснювати оплату за виконані підрядником роботи в порядку, передбаченому в ст. 5 даного договору (п.8.1 договору). Генпідрядник здійснює платежі за виконані роботи шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника протягом 25 (двадцяти п`яти) календарних днів від дати виникнення фінансових зобов`язань на підставі рахунку, якщо інше не обумовлено в додаткових угодах (п. 5.2 договору).

Підрядник повинен гарантувати надійність та якість виконаних робіт протягом гарантійного строку відповідно до діючого законодавства України. Строк гарантії збільшується на період, протягом якого роботи з усунення недоліків заважали нормальної експлуатації об`єкту. Фінансовою гарантією виконання умов договору підрядником є грошова застава у розмірі п`яти (5%) відсотків від встановленої договірної ціни по конструктивну будівель та споруд або етапам, який утримується генпідрядником при прийманні виконаних робіт. Утримання грошової застави відображається в довідці про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3. Зазначена застава повертається підряднику після підписання акту здавання конструктивів будівель та споруд або етапів, або у генпідрядника відсутні претензії до виконаних робіт (п.15.1 договору).

При затримці перерахування коштів за виконані роботи генпідрядник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу (п.17.2 договору).

Договір набирає сили від дати його підписання і діє до виконання сторонами всіх своїх зобов`язань (п.21.1 договору).

Як пояснено представниками сторін та вбачається з матеріалів справи, в межах договору підряду №761ШСП від 03.04.2017 сторонами було укладено наступні додаткові угоди: додаткову угоду №1 від 05.04.2017, якою було погоджено виконання робіт по проекту «Комплекс «Вентиляція». Вентиляторна установка ВС №3. Канали і дифузори»; додаткову угоду №2 від 19.04.2017, якою було погоджено виконання робіт по проекту «Доопрацювання запасів блока №10, розтин і підготовка запасів блоку №11 ПАТ «ШУ «Покровське». Комплекс «Вентиляція». Монтаж металоконструкцій будівлі вентиляторної установки ВС №3. (КМ1)»; додаткову угоду №6 від 01.06.2017, якою було погоджено виконання робіт по проекту «Ремонтні роботи офісу, розташованого за адресою: м. Покровськ, пл. ім. Шибанкова, д.1а, 4 поверх, приміщення №№7,10,11,17 (відповідно до плану БТІ від 21.10.1996); додаткову угоду №8 від 29.08.2018, якою було погоджено виконання робіт по проекту «Доопрацювання запасів блока №10, розтин і підготовка запасів блоку №11 ПАТ «ШУ «Покровське». Комплекс «Каналізація». Очисні споруди дощових вод. Облаштування стін».

У виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №761ШСП від 03.04.2017 підрядником виконані, а генпідрядником прийняті роботи по проектам: «Комплекс «Вентиляція». Вентиляторна установка ВС №3. Канали і дифузори» (додаткова угода №1 від 05.04.2017); «Доопрацювання запасів блока №10, розтин і підготовка запасів блоку №11 ПАТ «ШУ «Покровське». Комплекс «Вентиляція». Монтаж металоконструкцій будівлі вентиляторної установки ВС №3. (КМ1)» (додаткова угода №2 від 19.04.2017); «Ремонтні роботи офісу, розташованого за адресою: м. Покровськ, пл. ім. Шибанкова, д.1а, 4 поверх, приміщення №№7,10,11,17 (відповідно до плану БТІ від 21.10.1996)» (додаткова угода №6 від 19.04.2017); «Доопрацювання запасів блока №10, розтин і підготовка запасів блоку №11 ПАТ «ШУ «Покровське». Комплекс «Каналізація». Очисні споруди дощових вод. Облаштування стін» (додаткова угода №8 від 29.08.2018), на загальну суму 13175741,58грн, що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за квітень 2017 вересень 2018 (том 1 арк. справи 94-248, том 2 арк. справи 1-110; том 2 арк. справи 117-192).

Вказані довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за квітень 2017 вересень 2018 підписані повноважними представниками сторін без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, містять посилання на договір №761ШСП від 03.04.2017, внаслідок чого, враховуючи приписи положень ст.ст. 76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, приймаються судом як такі, що підтверджують належне виконання позивачем будівельних робіт за договором та прийняття їх відповідачем.

В свою чергу, на виконання умов договору №761ШСП від 03.04.2017 відповідачем шляхом безготівкового переказу були перераховані грошові кошти відповідачу в якості оплати за виконані роботи за актами виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за квітень 2017 вересень 2018 на загальну суму 12543656,08грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №349 від 25.04.2017, №362 від 26.04.2017, №926 від 15.06.2017, №1323 від 19.07.2017, №1453 від 28.07.2017, №1530 від 07.08.2017, №1750 від 29.08.2017, №1782 від 31.08.2017, №1783 від 31.08.2017, №1832 від 12.09.2017, №144 від 13.09.2017,№162 від 14.09.2017, №227 від 21.09.2017, №356 від 04.10.2017, №446 від 13.10.2017, №530 від 20.10.2017, №622 від 27.10.2017, №1024 від 23.11.2017, №1170 від 05.12.2017, №1248 від 11.12.2017, №1483 від 27.12.2017, №166 від 19.01.2018, №604 від 27.02.2018, №778 від 16.03.2018, №1163 від 10.08.2018, №1280 від 21.08.2018, №1283 від 21.08.2018, №1402 від 03.09.2018, №1422 від 04.09.2018, №1499 від 11.09.2018 (том 2 арк. справи 196-219, 221-226). Решта виконаних робіт на суму 632085,50грн відповідачем сплачена не була.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №2311/01 від 23.11.2018 про сплату вартості виконаних за договором №761ШСП від 03.04.2017 робіт у сумі 632085,50грн. Претензію було отримано відповідачем 04.12.2018, про що були надані усні пояснення представником відповідача у судовому засіданні 04.07.2019, проведення якого фіксувалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку п.14 ст.8 Господарського процесуального кодексу України. Разом з тим, розгляд претензії не призвів до сплати відповідачем вартості виконаних позивачем робіт №761ШСП від 03.04.2017.

Несплата в повному обсязі відповідачем вартості робіт за договором №761ШСП від 03.04.2017 стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Розглядаючи позов в частині стягнення основної заборгованості за договором №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн, суд дійшов висновку про порушення відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати виконаних позивачем ремонтних робіт. Такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, зокрема, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір. Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Проаналізувавши укладений між сторонами договір №30 від 01.11.2018, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання § 3 Глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За вимогами ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Як встановлено судом позивач виконав господарські зобов`язання за договором №761ШСП від 03.04.2017 з виконання будівельних робіт на загальну суму 13175741,58грн, що відповідачем не заперечується. Між тим, відповідач здійснив часткову оплату за виконані позивачем будівельні роботи на загальну суму 12543656,08грн, решта виконаних будівельних робіт у сумі 632085,50грн залишилась несплаченою, що відповідачем не спростовується.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 5.2 договору №761ШСП від 03.04.2017 сторони передбачили порядок оплати виконаних робіт, а саме: протягом 25 (двадцяти п`яти) календарних днів від дати виникнення фінансових зобов`язань на підставі рахунку, якщо інше не обумовлено в додаткових угодах.

Аналіз умов договору свідчить про відсутність визначення поняття «фінансове зобов`язання», отже, не є можливим визначити дату його виникнення. У судовому засіданні 03.07.2019 представники сторін на запитання суду не надали пояснень з приводу тлумачення терміну «фінансове зобов`язання», зазначивши, що фактично формулювання умов п. 5.2 договору не дозволяє визначити конкретний термін виконання замовником обов`язку з оплати робіт; пояснення з приводу виставлення відповідачем та отримання позивачем рахунків строків сторонами також надані не були.

З огляду на таке, суд дійшов висновку про невизначення умовами договору №761ШСП від 03.04.2017 строку (терміну) виконання замовником (відповідачем) обов`язку оплатити вартість виконаних підрядником (позивачем) будівельних робіт.

Враховуючи викладене, строк виконання зобов`язання відповідача з оплати виконаних позивачем будівельних робіт визначається згідно з положенням ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України протягом семи дні від дня пред`явлення вимоги.

Як пояснено відповідачем, позивач звертався до відповідача з претензією №2311/01 від 23.11.2018 про сплату вартості виконаних за договором №761ШСП від 03.04.2017 робіт у сумі 632085,50грн, яку відповідач отримав 04.12.2018 (про вказані обставини відповідач повідомив суд у судовому засіданні 04.07.2019), отже, кінцевим строком виконання обов`язку оплатити вартість виконаних позивачем робіт є 11.12.2018

Між тим, станом на цю дату відповідач (з урахування попередніх, у тому числі авансових платежів) здійснив часткову оплату за виконані позивачем будівельні роботи на загальну суму 12543656,08грн, що сторонами визнається. Решта виконаних будівельних робіт у строк до 11.12.2018 оплачена не була, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором у розмірі 632085,50грн.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн, а отже і про їх задоволення в повному обсязі.

Задовольняючи позов в частині стягнення основної заборгованості за договором №761ШСП від 03.04.2017, суд зауважує на тому, що не приймає посилання відповідача про утримання ним сум фінансової гарантії в порядку п.15.1 договору з огляду на таке.

Пунктом п.15.1 договору сторони визначили, що фінансовою гарантією виконання умов договору підрядником є грошова застава у розмірі п`яти (5%) відсотків від встановленої договірної ціни по конструктивну будівель та споруд або етапам, який утримується генпідрядником при прийманні виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, виконання будівельних робіт за додатковою угодою №8 від 29.08.2018, несплата яких в повному розмірі стала підставою для звернення позивача до суду, є окремим етапом виконання будівельних робіт за договором по проекту «Доопрацювання запасів блока №10, розтин і підготовка запасів блоку №11 ПАТ «ШУ «Покровське». Комплекс «Каналізація». Очисні споруди дощових вод. Облаштування стін».

При цьому, погоджені сторонами обсяги підрядних робіт як по проекту «Доопрацювання запасів блока №10, розтин і підготовка запасів блоку №11 ПАТ «ШУ «Покровське». Комплекс «Каналізація» на підставі додаткової угоди №8 від 29.08.2018 зокрема, так і за договором №761ШСП від 03.04.2017 в цілому, позивачем був виконаний та прийнятий відповідачем без зауважень. Претензії до якості прийнятих будівельних робіт, як свідчать матеріали справи та вбачається з пояснень відповідача, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3» відсутні.

З огляду на таке, суд не вбачає наявності доведених відповідачем підстав для нездійснення остаточного розрахунку з позивачем за наслідком виконання будівельних робіт за договором №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн.

Щодо тверджень відповідача стосовно нездійснення остаточного розрахунку з позивачем, оскільки останнім не було передано генпідряднику матеріально-технічні ресурси, що є власністю відповідача та які не були використані при виконанні будівельно-монтажних робіт, суд зазначає, що наявність зобов`язання у підрядника щодо повернення невикористаних матеріалів генпідряднику не звільняє останнього від виконання зобов`язання з оплати виконаних будівельних робіт (водночас, суд зауважує, що питання наявності зобов`язання у підрядника з повернення невикористаних матеріалів генпідряднику при розгляді даної справи судом не досліджувались, оскільки вказані обставини не входять до предмету доказування).

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем погоджених умовами договору №761ШСП від 03.04.2017 та додаткових угод до нього будівельних робіт є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України. З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з своєчасної та повної оплати будівельних робіт у строк до 11.12.2018 включно, суд дійшов висновку, що відповідач згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 64836,34грн, нарахованої на підставі п.17.2 договору №761ШСП від 03.04.2017 за період з 12.12.2018 по 25.03.2019, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.193, ч.1 ст.216 та ч.1 ст.218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст.217, ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій згідно з ч.4 ст.231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлену до стягнення пеню позивачем нараховано на підставі п. 17.2 договору №761ШСП від 03.04.2017, за умовами якого при затримці перерахування коштів за виконані роботи генпідрядник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу.

Встановивши порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати виконаних будівельних робіт за договором №761ШСП від 03.04.2017 та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені в межах заявленого періоду з 12.12.2018 по 25.03.2019, суд дійшов висновку, що розрахунок відповідає обставинам справи та є арифметично правильним, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення пені за договором №761ШСП від 03.04.2017 у розмірі 64836,34грн підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості за договором позивач просить стягнути з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати у сумі 23703,19грн за період прострочення листопад 2018 лютий 2019 та 3% річних у сумі 5403,03грн за період прострочення 12.12.2018 25.03.2019. Розглядаючи позов в цій частині суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатом проведеної судом перевірки розрахунок 3% річних є методологічно та арифметично вірним та відповідає фактичним обставинам справи, отже, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у сумі 5403,03грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат є неправильним, з огляду на те, що позивач невірно визначив початок періоду нарахувань інфляційних втрат та безпідставно врахував при розрахунку індекси інфляції за листопад та грудень 2018.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 у справі №910/24266/16, вимога сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто, мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Індекс інфляції є показником, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційної складової боргу є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Водночас, суд наголошує на врахуванні індексів виключно за цілі місяці існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п.6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистки №265 від 27.07.2007 випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Означений висновок узгоджується із правовою позицією з цього приводу, сформульованою Верховним Судом у постанові №910/9938/17 від 10.10.2018.

За розрахунком суду, виходячи з періоду нарахування інфляційних втрат за цілі місяці за період січень-лютий 2019, розмір інфляційних втрат становить 9512,89грн, отже, позов підлягає задоволенню в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 9512,89грн, в решті вимог щодо стягнення інфляційних втрат позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, сплачений позивачем платіжним дорученням №2237 від 26.03.2019 у сумі 10890,43грн, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Доказів понесення інших судових витрат сторонами не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська інженерно-будівельна компанія», м. Лисичанськ, Луганська область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ, Донецька область, про стягнення заборгованості за договором підряду №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн, пені у сумі 64836,34грн, 3% річних у сумі 5403,03грн та інфляційних втрат у сумі 23703,19грн, всього 726028,06грн, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3» (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лисичанська інженерно-будівельна компанія» (93107, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Незалежності, буд. 126, кімн. 73, ) заборгованість за договором підряду №761ШСП від 03.04.2017 у сумі 632085,50грн, пеню у сумі 64836,34грн, 3% річних у сумі 5403,03грн, інфляційні втрати у сумі 9512,89грн та судовий збір у розмірі 10677,57грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 05.08.2019 складено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.08.2019.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова