ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" серпня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/4322/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали скарги ПП «Інтелект-Право» на бездіяльність державного виконавця (вх.18078 від 25.07.2019 р.) по справі

за позовом Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва, м.Маріуполь
до Приватного підприємства "Інтелект-Право", м. Харків
про особа, бездіяльність якої оскаржується стягнення коштів державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Семикіна Марина Михайлівна
За участю представників:

стягувача не з`явився

боржника не з`явився

ДВС Рудна І.С.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.01.2018 р. по справі №922/4322/17 було вирішено стягнути з Приватного підприємства "Інтелект-Право" (61176, м. Харків, вул. Краснодарська, буд. 179-Б, кв. 112, ідентифікаційний код 35474969) на користь Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва (87548, м. Маріуполь, вул. Зелінського, буд. 87, ідентифікаційний код 03361845) пеню у розмірі 830,19 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

13.02.2019 р. судом було видано наказ на примусове виконання прийнятого рішення.

25.07.2019 р. через канцелярію господарського суду від ПП «Інтелект-Право» надійшла скарга (вх. №18078) на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, в якій скаржник просить суд:

- визнати причину пропущення строку на оскарження поважною та поновити строк на оскарження;

- витребувати у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області матеріали виконавчого провадження №56177314;

- визнати бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Семикіної Марини Михайлівни у виконавчому провадженні №56177314 неправомірною;

- скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Семикіної Марини Михайлівни про відкриття виконавчого провадження №56177314 від 13.04.2018 р.

За розпорядженням керівника апарату суду від 26.07.2019 р. було призначено повторний автоматизований розподіл скарги у зв`язку з відпусткою судді Буракової А.М. Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду скарги визначено суддю Лаврову Л.С.

Ухвалою від 29.07.2019 р. було призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2019 р. о 09:15, запропоновано учасникам виконавчого провадження та державному виконавцю до дати призначеного судового засідання надати пояснення або заперечення на подану скаргу, зобов`язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області надати належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №56177314.

Ухвалою від 05.08.2019 р. розгляд скарги було відкладено на "08" серпня 2019 р. о 10:15.

05.08.2019 р. від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом - ДВС) надійшов відзив на скаргу Приватного підприємства "Інтелект-право", в яких ДВС просить суд відмовити у задоволенні скарги боржника в повному обсязі з посиланням на її безпідставність та необґрунтованість. В обґрунтування своїх заперечень ДВС вказує, що постанова від 13.04.2018 р. про відкриття виконавчого провадження №56177314 була винесена правомірно та з метою примусового виконання судового рішення по даній справі, а її копія була направлена на вказану в виконавчому документів адресу боржника. Крім того, ДВС також зазначає, що вимоги боржника про скасування постанови не відповідають способу захисту, визначеному в ст. 343 ГПК України.

Від стягувача письмових пояснень на скаргу не надходило.

У призначене на 08.08.2019 р. судове засідання з`явився представник виконавчої служби, інші учасники справи своїх представників у судове засідання не направили.

Представник ДВС підтримав заперечення на скаргу, викладену в наданому до суду відзиві, просив відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Як свідчать матеріали наданого ДВС виконавчого провадження № 56177314, з метою примусового виконання рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2018 у справі №922/4322/17 стягувач звернувся до ДВС з заявою про відкриття виконавчого провадження від 27.03.2018 № 693 до якої додав наказ господарського суду Харківської області від 13.02.2018 № 922/4322/17.

На підставі зазначених заяви та наказу постановою Державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Семикіної Марини Михайлівни від 13.04.2018 р. відкрито виконавче провадження №56177314.

Матеріали виконавчого провадження №56177314 містять супровідний лист № 23537 від 13.04.2018 р. згідно з яким, як зазначає ДВС, останній направив на адресу сторін виконавчого провадження копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначав боржник, на його адресу не надходило копії зазначеної вище постанови, оскільки ДВС не здійснив її направлення на його адресу в порядку, визначеному ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник вказув, що тільки на підставі поданого ним клопотання від 16.07.2019 він 18.07.2019 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження і при такому ознайомленні ним було виявлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2018, але без будь-яких доказів надсилання рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вказує, що не направивши копію зазначеної постанови, ДВС порушило вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження в передбаченому даним законом порядку, а саме, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення.

З посиланням на зазначені обставини, боржник зазначає, що не направивши копію постанови від 13.04.2018 в передбаченому законом порядку, ДВС порушило його права передбачені Законом України «Про виконавче провадження», і оскільки без скасування зазначеної постанови усунути порушення закону не можливо, боржник вважає що вказана вище постанова підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку наданим до суду доказам та правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За змістом ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За умовами ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Системний аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що сторона виконавчого провадження може вважатися належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана рекомендованим поштовим відправленням за адресою, яка вказана у виконавчому документі.

Як зазначає ДВС, направлення сторонам виконавчого провадження копії постанови від 13.04.2018 про відкриття виконавчого провадження № 56177314 здійснювалося супровідним листом № 23537 від 13.04.2018 р.

Проте, сам лише супровідний лист в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України не є належним та допустимим доказом направлення копії зазначеної постанови саме рекомендованим поштовим відправленням. Суд також констатує, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та поштовий чек, які могли б в передбаченому законом порядку засвідчити зазначені обставини. Надані виконавцем копії фіскальних чеків ПАТ «Укрпошта» від 27.07.2018 р., 30.01.2018 р., 19.02.2018 р. не дають можливості встановити яка саме кореспонденція направлялася та є суперечними з огляду на дати їх складання та встановлені строки направлення постанов державного виконавця.

Як зазначено вище, в наданих копіях матеріалів виконавчого провадження містяться лише супровідний лист про надіслання постанов стягувачу та боржнику, проте докази їх надіслання відсутні, що свідчить про порушення органом державної виконавчої служби ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». В свою чергу, такі дії (бездіяльність) порушують гарантії і права боржника у виконавчому провадженні. Зокрема, неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження позбавило його можливості самостійно виконати рішення (повністю або частково) або скористатися іншими правами, передбаченими діючим законодавством України для сторін виконавчого провадження.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень і законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, має відбуватися із дотриманням вимог закону, з урахуванням засад виконавчого провадження (верховенства права; законності; гласності та відкритості виконавчого провадження тощо), прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб, чого у даному випадку здійснено не було, суд вбачає наявність правових підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця.

Розглядаючи вимогу скаржника про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, суд враховує положення п. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з яким порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. Не надіслання документів виконавчого провадження сторонам є таким, що визначально порушує права сторони виконавчого провадження, але саме по собі не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, за умови відсутності доказів порушення процедури прийняття такої постанови. Оскільки доказів на підтвердження наявності підстав для скасування постанови про відкриття провадження до суду не було надано, суд відмовляє в задоволенні скарги в цій частині.

Аналогічні висновки були підтримані Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі № 913/510/16 (постанова від 29 травня 2018 року).

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене та обґрунтованість заявлених скаржником вимог в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця, суд задовольняє скаргу частково.

Керуючись ст. ст. 234, 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ПП «Інтелект-Право» на бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Семикіної Марини Михайлівни (вх.18078 від 25.07.2019 р.) задовольнити частково.

Визнати бездіяльність державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області Семикіної Марини Михайлівни у виконавчому провадженні №56177314 неправомірною та зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В решті скаргу залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її прийняття.

Суддя Л.С. Лаврова