ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2019м. ДніпроСправа № 904/2402/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджилайт", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 7 290 грн. 50 коп. за договором підряду на виконання проектних робіт від 17.03.2014 № 08/638

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 29.05.2019 № 15-03, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" авансовий платіж у розмірі 7 290 грн. 50 коп., сплачений позивачем відповідно до умов договору підряду на виконання проектних робіт від 17.03.2014 № 08/638.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 12.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.06.2019 позивач на вимогу суду надав засвідчений банком екземпляр платіжного доручення від 02.04.2014 № 63865 про сплату авансового платежу в сумі 7 290 грн. 50 коп.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від12.06.2019 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 12.06.2019 або конверт із вказаною ухвалою на адресу господарського суду не надходили.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

На підтвердження направлення відповідачу ухвали суду від 12.06.2019 до матеріалів справи долучені належним чином засвідчена копія реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Дніпропетровській області з повідомленням від 14.06.2019 № 185 та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якого станом на 12.08.2019 на сайті наявна інформація про невручення під час доставки 05.07.2019 поштового відправлення адресату.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" (виконавець) укладено договір підряду на виконання проектних робіт № 08/638 (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується, згідно з завданням на проектування (Додаток 1), у відповідності з вимогами ДБН А.2.2-3-2012, ДБН В.1.2.-14-2009, інших нормативних документів, виконати, погодити та здати замовнику в установлений строк Проектно-кошторисну документацію стадії робочий проект по об`єкту: "Реконструкція електричних мереж 0,38 і 10 кВ від ТП 14 в м. Пирятин Полтавської області", власник об`єкта ПАТ "Полтаваобленерго" (надалі - енергетична компанія). Замовник зобов`язується прийняти від виконавця закінчену проектно-кошторисну документацію та оплатити її. Категорія складності об`єкта реконструкції та клас наслідків (відповідальності) визначаються проектом (п. 1.1 договору).

Згідно із п. 2.1 договору договірна ціна у договорі визначається в гривнях на основі кошторису (Додаток № 3) та фіксується в протоколі узгодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору (Додаток № 2) і включає всі необхідні витрати виконавця, що пов`язані з виконанням проектних робіт. Тип ціни - тверда. На етапі укладення договору ціна фіксується на весь обсяг проектних робіт та не змінюється до повного виконання зобов`язань сторонами.

Відповідно до п. 2.3 договору загальна вартість проектних робіт по договору відповідно до протоколу узгодження договірної ціни (Додаток 2) становить 12 150,83 грн., крім того ПДВ 20% - 2 430,17 грн. Загальна сума з ПДВ складає 14 581 грн. 00 коп. (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одну грн. 00 коп.).

Строк закінчення робіт, передбачених даним договором - 3 (три) місяці з моменту підписання договору та отримання вихідних даних згідно п.6.1 договору (п. 3.1 Договору).

За умовами п. 5.1 договору всі платежі по цьому договору здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця.

Відповідно до п. 5.2 договору після підписання договору замовник перераховує на поточний рахунок виконавця аванс у розмірі 50% (п`ятдесят відсотків) від загальної вартості договору.

У п. 5.3 договору сторони узгодили, що остаточні розрахунки за виконані проектні роботи (з урахуванням раніше сплаченого авансу) здійснюються після закінчення робіт виконавцем, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у термін до 35 (тридцяти п`яти) календарних днів після підписання сторонами акта (актів) передачі-приймання проектної документації згідно з п. 6.2. цього договору.

За умовами п. 11.1 договору цей договорі набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача авансовий платіж в сумі 7 290 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 63865 від 02.04.2014.

Як зазначає позивач, відповідач до виконання робіт, передбачених умовами договору, не приступив, проектну документацію та акт приймання-передачі проектної документації замовнику не направив.

В порядку досудового врегулювання спору позивач, звернувся до відповідача з претензією від 26.11.2018 № 65-11, в якій просив повернути сплачений за спірним договором авансовий платіж в сумі 7 290 грн. 50 коп. протягом семи днів з дня отримання претензії.

Як стверджує позивач, претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На час розгляду справи, доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За нормами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 570 Цивільного кодексу України визначено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За приписами положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). На відміну від завдатку аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції. Аванс сплачується боржником у момент настання обов`язку платити та виконує функцію попередньої оплати. Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов п. п. 4.3.1, 6.1 договору сторонами підписаний перелік вихідних даних (первинний) та на виконання умов п. 5.2 договору позивач 02.04.2014 перерахував на рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 7 290 грн. 50 коп.

Таким чином, з урахуванням умов п. 3.1 договору, відповідач повинен був виконати проектні роботи у строк до 17.06.2014 включно.

Проте, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, відповідач обумовлені договором роботи у визначений строк не виконав, проектну документацію та акт приймання-передачі проектної документації замовнику не направив.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Згідно приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За вказаних обставин, у зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань у визначений договором строк, у останнього виник обов`язок повернути сплачений позивачем авансовий внесок в сумі 7 290 грн. 50 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В ході вирішення спору відповідачем не надано доказів, які б спростовували доводи позивача та встановлені судом фактичні обставини щодо неналежного виконання ТОВ «Діджилайт» умов спірного договору.

Отже, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором, господарські зобов`язання перед позивачем з виконання обумовлених договором робіт, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 7 290 грн. 50 коп. авансового платежу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджилайт" (49040, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 38, кв. 331, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Сервіс" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 8, поверх 2, група приміщень 7, ) 7 290 грн. 50 коп. (сім тисяч двісті дев`яносто грн. 50 коп.) авансового платежу, 1 921 грн. 00 коп. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.08.2019

Суддя І.А. Рудь