УХВАЛА

м. Київ

01.08.2019Справа № 910/16783/17

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі №910/16783/17
за позовомПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»
доПриватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ»
простягнення 3727448,29 євро та 17927893,15 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників процесу:

від позивача (боржника)Кулинич В.С.
від відповідача не з`явилися
державний виконавецьРубель І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 у справі №910/16783/17 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 3727448,29 євро, заборгованість з плати за управління кредитом у розмірі 210000,00 грн, пеню за порушення строків сплати процентів у розмірі 14251200,79 грн, пеню за порушення строків сплати за управління кредитом у розмірі 4297,22 грн, 3% річних за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 33918920,54 грн, 3% річних за прострочення плати за управління кредитом у розмірі 9576,00 грн, інфляційні втрати за платою за управління кредитом 60926,60 грн та 240000,00 грн судового збору.

09.01.2018 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

19.07.2019 до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшла скарга на дії, рішення та бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо повернення 04.07.2019 без прийняття до виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі № 910/16783/17;

- визнати недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.07.2019 №59465694, прийняте головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інною Вікторівною;

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві про примусове виконання рішення суду №040-02/10723-19 від 14.05.2019 у встановлені законом строки;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі №910/16783/17 в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга мотивована тим, що оскільки заява стягувача про примусове виконання рішення суду у справі №910/16783/17 надійшла до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 20.05.2019, державний виконавець зобов`язаний був не пізніше 21.05.2019 винести постанову про відкриття виконавчого провадження або не пізніше 23.05.2019 повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. При цьому, за твердженням скаржника, станом на 23.05.2019 у державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання та відповідно наявні всі підстави для відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі №910/16783/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 призначено судове засідання для розгляду скарги на 01.08.2019.

31.07.2019 від державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни надійшли пояснення на скаргу, в якій державний виконавець просить у задоволенні скарги відмовити.

Представник скаржника у судове засідання з`явився, скаргу підтримав.

Державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інна Вікторівна у судове засідання з`явилася, проти задоволення скарги заперечила.

Заперечуючи проти скарги, державний виконавець зазначила, що державний виконавець приймає рішення щодо відкриття виконавчого провадження чи повідомлення про повернення виконавчого документа до виконання після реєстрації виконавчого документа в автоматизованій системі виконавчого провадження та передачі останнього до розгляду. Як стверджує державний виконавець, заява скаржника щодо примусового виконання наказу №910/16783/17 була передана їй 04.07.2019, а відтак оскаржуване повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу прийнято з дотриманням встановленого для цього строку.

Представники боржника у судове засідання не з`явилися. Боржник пояснень щодо скарги не надав, своїм правом не скористався.

Суд відзначає, що за приписами ст. 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У поданій скарзі Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заявлено, зокрема, вимоги про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві про примусове виконання рішення суду №040-02/10723-19 від 14.05.2019 у встановлені законом строки.

Так, посилаючись на положення ст.ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження», скаржник зазначає, що, отримавши заяву стягувача про примусове виконання рішення суду, державний виконавець зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження за такою заявою, та, відповідно, винести постанову про відкриття виконавчого провадження або не пізніше трьох робочих днів повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Таким чином, оскільки заява про відкриття виконавчого провадження була отримана органом ДВС ще 20.05.2019 (про що стягувачу було достеменно відомо, так як 28.05.2019 до нього повернулося рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення), та не отримавши від органу ДВС документів за результатами розгляду своєї заяви у встановлений законом строк (з урахуванням нормативно встановлених строків щодо пересилання поштових відправлень), про порушення свого права стягувач був обізнаний ще на початку червня 2019 року.

Відтак, в частині оскарження бездіяльності державного виконавця скарга Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» подана з порушенням встановленого для цього процесуального строку.

Заяв про поновлення такого строку скаржником до суду не подано.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, в частині вимог про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві про примусове виконання рішення суду №040-02/10723-19 від 14.05.2019 у встановлені законом строки, скарга Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» підлянає залишенню без розгляду.

Розглянувши скаргу в решті заявлених стягувачем вимог, заслухавши пояснення представника стягувача (скаржника) та державного виконавця, суд відзначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання рішення суду, в якій просило прийняти наказ №910/16783/17, виданий 09.01.2018 Господарським судом міста Києва, до виконання та винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після одержання виконавчого документа.

Вказана заява отримана Відділом Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 20.05.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №670 та відміткою Відділу з вхідним номером на відповідній заяві.

До заяви стягувачем додано оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2019 у справі №910/16783/17, платіжне доручення №357092 від 11.05.2019 на суму 41730,00 грн на підтвердження сплати авансового внеску та завірену копію довіреності представника.

Постановою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 у справі №910/2592/19 Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ» визнано банкрутом.

04.07.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інною Вікторівною за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання рішення суду прийнято рішення у формі повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказане рішення державного виконавця мотивовано тим, що постановою Господарського суду міста Києва від 19.06.2019 у справі №910/2592/19 визнано банкрутом Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ», про що на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено відповідне повідомлення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В той же час, за приписами п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо боржника визнано банкрутом.

Таким чином, зі змісту ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що у випадку, якщо на момент вирішення питання про прийняття виконавчого документа до виконання, боржника визнано банкрутом, такий виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу без прийняття до виконання.

За таких обставин, оскільки 04.07.2019, тобто на момент винесення оскаржуваного рішення, боржника за наказом - Приватне акціонерне товариство «Бліц-Інформ» було визнано банкрутом, дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі № 910/16783/17 відповідають вимогам п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а підстави для визнання відповідного рішення виконавця незаконним - відсутні.

Суд погоджується з доводами скаржника стосовно того, що заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві про примусове виконання рішення суду було розглянуто державним виконавцем з порушенням встановленого для цього строку.

Разом з тим, сам по собі факт порушення державним виконавцем встановленого законом строку на вчинення певної процесуальної дії не є підставою для визнання прийнятого виконавцем рішення недійсним.

Вирішуючи питання про визнання неправомірним рішення державного виконавця, судом має бути надана оцінка його відповідності вимогам законодавства з урахуванням обставин, що існували на момент прийняття такого рішення.

Так, судом встановлено, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення (повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу) боржника - Приватного акціонерного товариства «Бліц-Інформ» вже було визнано банкрутом, що, з огляду на імперативні приписи п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виключає можливість прийняття відповідного виконавчого документа до виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо повернення 04.07.2019 без прийняття до виконання виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі № 910/16783/17, визнання недійсним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 04.07.2019 №59465694, а також зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинити дії щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі №910/16783/17 в порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 118, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Залишити без розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в частині визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рубель Інни Вікторівни щодо розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Києві про примусове виконання рішення суду №040-02/10723-19 від 14.05.2019 у встановлені законом строки.

2. В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова