ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/7992/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. - головуючий, Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Охоти В.Б.,

представників учасників справи:

позивача - Нікульников Д.О.,

відповідача - Панчугін Д.О.,

третьої особи 1 - Грамма Ю.В.,

третьої особи 2 - Павлов І.Г., Овчаренко В.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Паламар П.І.

від 27.11.2018 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Дикунська С.Я., Мальченко А.О., Жук Г.А.

від 23.04.2019

за позовом Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ"

до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю"

про визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії,

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 09.08.2019 № 29.3-02/1778 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/7992/18 у зв'язку із відпусткою судді Кондратової І.Д. та запланованою відпусткою судді Студенця В.І.

Згідно із витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 09.08.2019 для розгляду справи № 910/7992/18 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий - Губенко Н.М., судді: Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", в якому просило:

- визнати право власності Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" на 115817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції 1,05 грн) емітента Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю";

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" відповідно до рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18.04.2013 № 729, яким затверджений Порядок передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку, забезпечити збереження до системи депозитарного обліку інформацію про право власності позивача на 115817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн) емітента Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю" з облікового реєстру власників іменних цінних паперів, отриманого від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" за актом приймання-передавання реєстру № 382 від 15.10.2013, з виписки про стан рахунку в цінних паперах власника, отриманої від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" за актом приймання-передачі № 1923 від 15.10.2013, зі зведеного облікового реєстру власників іменних цінних паперів Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", отриманого від Публічного акціонерного товариства "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках";

- зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" здійснити безумовну депозитарну операцію - зарахування цінних паперів - 115817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн) емітента Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", що належать на праві власності позивачу на рахунок в цінних паперах 300459-UA40003075 депозитарної установи Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", депонент Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

- на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів №№ Б-138/9, Б/138/10 від 08.07.2008 та Б-216/1 від 29.07.2008 позивач став власником 115817 штук простих іменних акцій (код цінних паперів UA) Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" загальною номінальною вартістю 121607,85 грн;

- відповідач не забезпечив збереження до системи депозитарного обліку інформації про право власності позивача на акції Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" з облікового реєстру власників іменних цінних паперів та з виписки про стан рахунку в цінних паперах, отриманої Публічним акціонерним товариством "Національний депозитарій України" від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" та зі зведеного облікового реєстру власників цінних паперів, отриманої Публічним акціонерним товариством "Національний депозитарій України" від Публічного акціонерного товариства "Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках";

- така бездіяльність відповідача порушує право власності позивача на вищевказані акції, оскільки внаслідок відсутності в системі депозитарного обліку інформації про його право власності на акції, він не може користуватися правами акціонера Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та розпоряджатися цими акціями.

2. Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

08.07.2008 між Приватним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" (покупець) та Компанією "CHARMS INNOVATIONS LIMITED" (продавець) було укладено договір № Б-138/9 купівлі-продажу цінних паперів, за умовами якого позивач придбав 174094 штуки простих іменних акцій у бездокументарній формі Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" загальною номінальною вартістю 182798,70 грн, загальною вартістю 17409,40 грн.

08.07.2008 між Приватним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" (покупець) та Компанією з обмеженою відповідальністю "Frold Project Limited" (продавець) було укладено договір № Б-138/10 купівлі-продажу цінних паперів, згідно із яким позивач придбав 57540 штук простих іменних акцій у бездокументарній формі Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" загальною номінальною вартістю 60417,00 грн, загальною вартістю 5754,00 грн.

29.07.2008 між Приватним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ді.еР.Ай" (покупець) було укладено договір №Б-216/1 купівлі-продажу цінних паперів, згідно із яким позивач продав 115817 штук простих іменних акцій у бездокументарній формі Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" загальною номінальною вартістю 121607,85 грн, загальною вартістю 11700,00 грн.

Залишок акцій у кількості 115817 штук були зараховані та обліковувались на рахунку в цінних паперах позивача у зберігача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", що підтверджується виписками про стан рахунку в цінних паперах від 28.10.2008, від 11.10.2013;

З 30.07.2008 по теперішній час позивач не відчужував акції Відкритого акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", проте на його рахунку в цінних паперах спірні акції відсутні.

01.03.2016 Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" звернулося до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" з листом № 165-52/14 з проханням пояснити причини відсутності акцій Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" на рахунку в цінних паперах.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" листом № 3-191000/3766 від 15.03.2016 повідомило позивача про те, що станом на 08.10.2013 на рахунку в цінних паперах Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" обліковувалось 115817 штук акцій Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю". 15.10.2013, відповідно до рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18.04.2013 №729, Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" акції були передані Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України", як уповноваженому на зберігання. Також банком були виконані дії щодо передачі цінних паперів на депозитарне обслуговування до Центрального депозитарію цінних паперів відповідно до вимог рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2014 № 531. Проте, цінні папери на рахунок в цінних паперах Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" зараховані не були. Співробітники Центрального депозитарію пояснюють це тим, що в редакції реєстру власників іменних цінних паперів Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", який був їм переданий на зберігання від реєстратора, відсутня інформація про цінні папери, що належать депонентам Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

3. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.11.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019, у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що:

- як до судового провадження, так і під час розгляду справи відповідач не зазначав, що він оспорює чи не визнає права позивача на 115817 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю";

- виходячи з положень п. 7 рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 729 від 18.04.2013 "Про затвердження Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку", відповідач зобов'язаний виключно зберігати інформацію з реєстрів власників іменних цінних паперів, облікових реєстрів, зведених облікових реєстрів власників цінних паперів та документів, отриманих відповідно до вимог цього рішення та Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку, затвердженого цим рішенням, окремо у розрізі випусків цінних паперів, за якими ця інформація та документи передаються, а не вносити на підставі цієї інформації зміни до системи депозитарного обліку, як і не має права робити оцінку змісту такої інформації, щоб визнавати чи не визнавати право власності позивача на 115 817 штук акцій. Відповідно доводи апелянта (позивача) в цій частині як безпідставні та необґрунтовані відхиляються судом апеляційної інстанції;

- Центральний депозитарій не є депозитарною установою, в той час як згідно із частинами 1, 2 Закону України "Про депозитарну систему України" облік прав на цінні папери конкретного власника та внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника здійснюється виключно депозитарними установами;

- Положенням про провадження депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 735 від 23.04.2013, визначено операції, які можуть вчинятися Центральним депозитарієм при провадженні депозитарної діяльності, і ним не передбачено здійснення Центральним депозитарієм такої операції як забезпечення збереження до системи депозитарного обліку інформації про право власності на цінні папери;

- пунктом 3 Розділу І Положення про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 431від 08.04.2014, заборонено Центральному депозитарію виконувати депозитні операції щодо рахунку № 300459-UA40003075;

- отже, на момент звернення до суду з позовом позивач не надав будь-яких доказів, як і не довів факту порушення або невизнання відповідачем його права, що підлягало б судовому захисту у обраний ним спосіб і відновленню в примусовому порядку саме відповідачем, що, в свою чергу, унеможливлює задоволення позовних вимог в повному обсязі.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018, постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у даній справі, та передати справу на новий розгляд.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

- оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права та при неповному встановленні обставин, дослідженні доказів та фактів, зокрема, статті 86 Господарського процесуального кодексу України, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи;

- судами попередніх інстанцій безпідставно не застосовано статтю 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 41 Конституції України, частини 1, 2 статті 321 Цивільного кодексу України;

- судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено та не надано оцінки, зокрема, виписці про стан рахунку в цінних паперах позивача станом на 26.02.2016; листу №3-191000/2448 від 20.02.2015 та №3-191000/3766 від 15.03.2016;

- оспорювання та невизнання відповідачем права власності позивача на акції полягає в тому, що відповідач не зарахував акції на рахунок в цінних паперах позивача, чим протиправно позбавив права власності на акції.

6. Доводи інших учасників справи

Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" та Приватне акціонерне товариство "Кременчуцький завод технічного вуглецю" подали відзиви на касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", в яких просили залишити її без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

7. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, та згідно із компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8. Джерела права й акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із положеннями частин 1 та 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. (Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі № 922/4316/14).

Спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що Публічним акціонерним товариством "Національний депозитарій України" не були зараховані на рахунок в цінних паперах Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" акції Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", чим порушено право власності Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" на зазначені акції. У зв'язку з цим Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" з матеріально-правовою вимогою про визнання права власності на 115817 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"; зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" забезпечити збереження до системи депозитарного обліку інформацію про право власності позивача на 115817 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" з облікового реєстру власників іменних цінних паперів; зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" здійснити безумовну депозитарну операцію - зарахування цінних паперів - 115817 штук простих іменних акцій.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 190, 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, тоді як майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Майновими правами є корпоративні права, тобто права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (частина 1 статті 167 Господарського кодексу України).

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Згідно із статтею 6 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" акція - іменний цінний папір, який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що система депозитарного обліку цінних паперів - сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків, про емітентів, власників цінних паперів, що мають права за цінними паперами та права на цінні папери, обмежень прав на цінні папери, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, яка містить дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), а також інша передбачена законодавством інформація (далі - система депозитарного обліку).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про депозитарну систему України" депозитарний облік цінних паперів - облік цінних паперів, прав на цінні папери та їх обмежень на рахунках у цінних паперах (далі - депозитарний облік).

Депозитарний облік у системі депозитарного обліку цінних паперів ведеться у кількісному виразі.

При цьому облік прав на цінні папери конкретного власника ведеться виключно депозитарними установами, Національним банком України у визначених цим Законом випадках і депозитаріями-кореспондентами чи їх клієнтами, а облік цінних паперів і прав за цінними паперами - виключно Центральним депозитарієм або Національним банком України.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що Центральний депозитарій забезпечує формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів. Центральний депозитарій веде депозитарний облік всіх емісійних цінних паперів, крім тих, облік яких веде Національний банк України відповідно до компетенції, визначеної цим Законом.

До виключної компетенції Центрального депозитарію належить, зокрема, ведення рахунка в цінних паперах депозитарної установи, що припинила свою депозитарну діяльність або якій анульовано відповідну ліцензію за правопорушення на ринку цінних паперів чи в іншому визначеному Комісією випадку, а також відповідальне зберігання документів, баз даних, копій баз даних, архівів баз даних депозитарної установи, інформації про тих її депонентів, що в установленому порядку не закрили свої рахунки в цінних паперах, та цінних паперів, які обліковувалися на їх рахунках, та подання інформації про стан таких рахунків згідно із законодавством (пункт 9 частини 8 статті 9 Закону України "Про депозитарну систему України").

Частинами 1, 2 статті 16 Закону України "Про депозитарну систему України" передбачено, що Центральний депозитарій у порядку, встановленому Комісією, відповідно до отриманих депозитарних активів провадить діяльність з депозитарного обліку та обслуговування обігу цінних паперів, розміщених в Україні та за її межами, та корпоративних операцій емітента на рахунках у цінних паперах клієнтів відповідно до компетенції щодо обліку цінних паперів, встановленої цим Законом. Клієнтами Центрального депозитарію є емітенти, Національний банк України, депозитарні установи, депозитарії-кореспонденти, клірингові установи та Розрахунковий центр. Центральному депозитарію заборонено розпоряджатися цінними паперами, які він обліковує, або вчиняти будь-які інші дії з такими цінними паперами, крім дій, що вчиняються згідно з договорами, укладеними ним відповідно до статті 5 цього Закону.

Відповідно до пункту 13 статті 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні" та на виконання підпункту 4 пункту 5 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про депозитарну систему України", з метою забезпечення збереження у системі депозитарного обліку інформації про випуски емісійних іменних цінних паперів, які не були переведені в бездокументарну форму, та про власників цих цінних паперів Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було прийнято рішення № 729 від 18.04.2013 "Про затвердження Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку".

Пунктом 7 рішення "Про затвердження Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку" передбачено, зокрема, що Центральний депозитарій зобов'язаний забезпечити збереження інформації з реєстрів власників іменних цінних паперів, облікових реєстрів, зведених облікових реєстрів власників цінних паперів та документів, отриманих відповідно до вимог цього рішення та Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку, затвердженого цим рішенням, окремо у розрізі випусків цінних паперів, за якими ця інформація та документи передаються.

Тобто, положеннями пункту 7 Рішення "Про затвердження Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку", відповідач зобов'язаний виключно зберігати інформацію з реєстрів власників іменних цінних паперів, облікових реєстрів, зведених облікових реєстрів власників цінних паперів та документів, отриманих відповідно до вимог цього рішення та Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку, затвердженого цим рішенням, окремо у розрізі випусків цінних паперів, за якими ця інформація та документи передаються, а не вносити на підставі цієї інформації зміни до системи депозитарного обліку, як і не має права робити оцінку змісту такої інформації, щоб визнавати чи не визнавати право власності позивача на 115817 штук акцій.

Порядок провадження депозитарної діяльності Центральним депозитарієм цінних паперів та депозитарними установами з надання послуг із зберігання та обліку цінних паперів, обліку і обслуговування набуття, припинення та переходу прав на цінні папери і прав за цінними паперами та обмежень прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, вимоги до порядку відкриття та ведення рахунків у цінних паперах, порядку проведення операцій на рахунках у цінних паперах та їх видів, порядку зарахування цінних паперів до системи депозитарного обліку при емісії, їх обліку та зберігання, а також списання цінних паперів у зв'язку з їх погашенням та/або анулюванням, порядку внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів конкретного власника, стосовно всього випуску цінних паперів, стосовно здійснення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів тощо, вимоги до діяльності учасників депозитарної системи та взаємовідносин між ними, вимоги до порядку складання реєстру власників іменних цінних паперів, у тому числі порядку взаємодії депозитарних установ з Центральним депозитарієм щодо складання реєстру, вимоги до змісту внутрішніх документів професійних учасників депозитарної системи України та інші вимоги, встановлення яких належить до компетенції Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку відповідно до Закону України "Про депозитарну систему України" встановлений Положенням про провадження депозитарної діяльності, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку 23.04.2013 № 735.

Пунктами 3-5 Розділу ІІІ Положення про провадження депозитарної діяльності передбачено, що для виконання функцій щодо депозитарного обліку цінних паперів, обслуговування обігу цінних паперів та корпоративних операцій емітента на рахунках у цінних паперах Центральний депозитарій та депозитарні установи здійснюють такі депозитарні операції: адміністративні операції; облікові операції; інформаційні операції.

Адміністративні операції - депозитарні операції з відкриття рахунків у цінних паперах, внесення змін до анкети рахунку, закриття рахунків у цінних паперах та інші операції, наслідком яких є зміни в системі депозитарного обліку, не пов'язані зі зміною залишків цінних паперів, прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах.

Облікові операції - депозитарні операції з ведення рахунків у цінних паперах та відображення операцій з цінними паперами, наслідком яких є зміна кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунках у цінних паперах, встановлення або зняття обмежень щодо їх обігу.

До облікових операцій Центрального депозитарію, депозитарних установ належать операції зарахування, списання, переказу:

1) зарахування - облікова операція, яка відображає уведення до системи депозитарного обліку Центрального депозитарію, депозитарної установи визначеної кількості депозитарних активів та збільшення кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку в цінних паперах клієнта, депонента на таку саму кількість.

Операція зарахування призводить до збільшення на однакову кількість цінних паперів, прав на цінні папери на активних і пасивних аналітичних рахунках депозитарного обліку;

2) списання - облікова операція, яка відображає виведення (вилучення) визначеної кількості депозитарних активів, за якими Центральний депозитарій, депозитарна установа здійснювали депозитарний облік, та зменшення кількості цінних паперів, прав на цінні папери на рахунку в цінних паперах клієнта, депонента на таку саму кількість.

Операція списання призводить до зменшення на однакову кількість цінних паперів, прав на цінні папери на активних і пасивних аналітичних рахунках депозитарного обліку;

3) переказ - облікова операція, що відображає переведення цінних паперів, прав на цінні папери з рахунку в цінних паперах одного клієнта, депонента на рахунок у цінних паперах іншого клієнта, депонента або проведення операцій, пов'язаних з обмеженнями щодо обігу (блокуванням) цінних паперів, прав на цінні папери на визначений строк та/або до настання певної події (зокрема у зв`язку з обтяженням цінних паперів зобов'язаннями) або відміною встановлених обмежень (розблокуванням) цінних паперів, прав на цінні папери.

Операція переказу призводить до збільшення кількості цінних паперів, прав на цінні папери на одному пасивному аналітичному рахунку депозитарного обліку та зменшення кількості цінних паперів, прав на цінні папери на іншому пасивному аналітичному рахунку депозитарного обліку на однакову величину.

Операції переказу цінних паперів, прав на цінні папери, пов'язані з встановленням або зняттям обмежень щодо обігу цінних паперів, не призводять до переходу прав на цінні папери. При їх здійсненні певна кількість або всі цінні папери, права на цінні папери, що обліковуються на рахунку в цінних паперах клієнта, депонента, блокуються/розблоковуються на цьому рахунку в цінних паперах шляхом здійснення відповідних облікових записів.

Отже, зазначеним Положенням визначено операції, що можуть вчинятися Центральним депозитарієм при провадженні депозитарної діяльності, і ним не передбачено здійснення Центральним депозитарієм такої операції як забезпечення збереження до системи депозитарного обліку інформації про право власності на цінні папери.

Водночас, пунктом 3 Розділу І Положення про припинення депозитарною установою провадження професійної діяльності на фондовому ринку - депозитарної діяльності, яке затверджено рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 08.04.2014 № 431, передбачено, що уповноважений на зберігання не обслуговує рахунки власників цінних паперів, не складає облікові реєстри власників цінних паперів.

Враховуючи наведені норми, якими встановлено компетенцію Центрального депозитарія, колегія суддів вважає, що судами попередніх інстанцій обгрунтовано відхилено посилання позивача на те, що під час передачі Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" акцій на депозитарне обслуговування вони не були зараховані на його рахунок в цінних паперах внаслідок бездіяльності відповідача.

Водночас, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що як до судового провадження, так і під час розгляду справи відповідач не вчиняв дій щодо оспорення чи не визнання права позивача на 115817 штук простих іменних акцій Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю".

Таким чином, суди попередніх інстанцій правомірно зазначили, що позивач не довів факту порушення або невизнання відповідачем його права, що підлягало б судовому захисту у обраний ним спосіб і відновленню в примусовому порядку саме відповідачем.

Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ".

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків судів попередніх інстанцій.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

На підставі вищевикладеного Верховний Суд, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшов до висновку, що оскаржувані рішення та постанова є законними та обґрунтованими, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

10. Судові витрати

З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов'язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № 910/7992/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді О.А. Кролевець

Л.В. Стратієнко