ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3802/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Львова Б.Ю. (головуючий), Малашенкової Т.М. і Селіваненка В.П.

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Сіньцзян Комм`юнікейшнз Констракшн Груп Ко., Лтд. (Xinjiang Communications Construction Group Co., Ltd; далі - Компанія) в особі постійного представництва Сіньцзян Комм`юнікейшнз Констракшн Груп Ко., Лтд. (далі - Представництво)

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 [колегія суддів: Дикунська С.Я. (головуючий), Жук Г.А., Мальченко А.О.]

зі справи № 910/3802/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-будівельна фірма "Одеспромстрой» (далі - Товариство)

до Компанії в особі Представництва

про стягнення 6 036 759,87 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог і заяви про забезпечення позову

1.1. Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Представництва 6 036 759,87 грн. заборгованості за договором від 27.03.2018 №О-12/02 (далі - Договір), з яких 5 704 467,24 грн. основного боргу, 171 134,02 грн. пені, 33 612 грн. 3 % річних і 127 546,61 грн. інфляційних втрат.

1.2. Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо оплати вартості виконаних позивачем робіт.

1.3. Одночасно з позовом Товариство подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій просило накласти арешт на грошові кошти Представництва в розмірі ціни позову 6 036 759,87 грн., які обліковуються на певному рахунку Представництва, відкритому в акціонерному банку «УкрСиббанк», а також на інших рахунках у банківських та фінансових установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду.

1.4. В обґрунтування заяви Товариство послалося, в тому числі, на такі обставини, як відсутність у відповідача нерухомого і рухомого майна, припинення будь-якого зв`язку зі сторони відповідача, відсутність Представництва за юридичною адресою, наявність значної суми заборгованості, що, у свою чергу, може ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.03.2019 (суддя Чебикіна С.О.) у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено через неподання заявником до суду доказів можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення.

2.2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 скасовано; заяву Товариства про забезпечення позову задоволено повністю; накладено арешт на грошові кошти Представництва в розмірі ціни позову 6 036 759, 87 грн., які обліковуються на певному рахунку Представництва, відкритому в АТ «УкрСиббанк», а також на інших рахунках у банківських та фінансових установах.

2.3. Прийнята зі справи постанова мотивована тим, що метою застосування зазначених заходів забезпечення позову є недопущення виведення відповідачем коштів, за рахунок яких може бути забезпечено виконання рішення суду в разі задоволення позову, чи створення інших обтяжень, що може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушеного права позивача.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

Представництво, посилаючись на порушення Північним апеляційним господарським судом норм процесуального права, подало касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову зі справи скасувати, а ухвалу господарського суду міста Києва від 29.03.2019 - залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Апеляційний господарський суд у скасуванні ухвали про відмову в забезпеченні позову виходив з припущень позивача, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

4.2. Суд апеляційної інстанції порушив принцип рівності сторін у процесі.

4.3. Апеляційний господарський суд не звернув уваги на те, що заява позивача не містила пропозиції щодо вирішення питання зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим така заява формально не відповідала вимогам «статті 151 ЦПК України».

4.4. Сторона відповідача «не мала будь-якого заперечення щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на визначені за вартістю в межах суми позовних вимог, транспортні засоби відповідача», у той час як грошові кошти, що надходять і обліковуються на банківському рахунку, є цільовими та використовуються Представництвом виключно в межах витрат затверджених кошторисами, узгодженими материнською Компанією, зокрема, на виплату заробітної плати працівників та покриття внутрішньогосподарських витрат по забезпеченню діяльності Представництва.

5. Доводи інших учасників справи

Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило постанову апеляційного господарського суду зі справи залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6.1. Товариство звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з позивача 6 036 759,87 грн. заборгованості за Договором.

Одночасно позивач просив забезпечити позов накладенням арешту на грошові кошти відповідача.

6.2. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив з того, що заявник не надав доказів в обґрунтування тих підстав, що невжиття заходів забезпечення позову зазначеним у заяві шляхом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

6.3. Апеляційний господарський суд додатково встановив, що:

згідно з наданою позивачем інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Представництво не має у власності на території України жодного нерухомого майна, відомості про наявність у нього рухомого майна також відсутні. Відповідно, єдине майно, що є у відповідача на території України та яке може бути використане для погашення значного розміру заборгованості відповідача перед позивачем, у випадку задоволення позову, є грошові кошти на рахунку в банку;

розмір грошових коштів, про накладення арешту на які з метою забезпечення позову просив позивач, обмежується розміром позову;

за змістом заяви про забезпечення позову метою застосування заходів забезпечення позову є недопущення виведення відповідачем коштів, за рахунок яких може бути забезпечено виконання рішення суду в разі задоволення позову, чи створення інших обтяжень, що може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду та поновлення порушеного права позивача.

З урахуванням зазначеного апеляційний господарський суд визнав помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову.

6.4. Причиною подання касаційної скарги зі справі стала незгода Представництва із вжиттям апеляційним господарським судом заходів забезпечення позову за заявою Товариства.

7. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України):

частини перша і друга статті 136:

- господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову;

- забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

пункт 1 частини першої і частина четверта статті 137:

- позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами;

частини перша і друга статті 300:

- переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права;

- суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази;

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків місцевого та апеляційного господарських судів

8.1. Касаційний господарський суд виходить з того, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

8.2. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками зазначеного судового процесу.

8.3. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

8.4. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

8.5. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

8.6. При вирішенні питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

8.7. Як вбачається з матеріалів оскарження, предметом судового розгляду зі справи є вимога позивача до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 6 036 759,87 грн. Виконання в майбутньому судового рішення зі справи в разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів.

Зважаючи на викладене, забезпечення апеляційним господарським судом позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог безпосередньо пов`язане з предметом позову.

8.8. Отже, апеляційний господарський суд, дослідивши фактичні обставини, якими позивач обґрунтував необхідність застосування заходів забезпечення позову, надавши повну та всебічну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, навівши в постанові необхідне мотивування та встановивши, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду (у разі задоволення позову), дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для їх застосування.

8.9. З урахуванням викладеного апеляційний господарський суд правомірно скасував ухвалу місцевого господарського суду і задовольнив заяву Товариства.

8.10. Наведені в касаційній скарзі доводи скаржника (з помилковим посиланням на приписи статті 151 Цивільного процесуального кодексу України) стосовно незазначення в заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення колегія суддів відхиляє, оскільки названа заява таку пропозицію містить.

Зокрема, у заяві про забезпечення позову позивач просив суд «не застосовувати зустрічне забезпечення, оскільки вважає, що відсутні підстави для його застосування», у зв`язку з чим зазначена заява формально відповідає вимогам статті 139 ГПК України.

8.11. Стосовно викладених у касаційній скарзі доводів Представництва про те, що сторона відповідача не мала заперечень щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби відповідача (пункт 4.4 цієї постанови) варто зазначити, що, по-перше, наведені обставини не є безумовною гарантією виконання відповідачем судового рішення у цій справі в разі задоволення позовних вимог про стягнення суми, а по-друге, апеляційний господарський суд відхилив як безпідставні посилання відповідача щодо придбання ним будівельних машин та іншого будівельного устаткування, позаяк Представництво не надало суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту придбання такої техніки, ввезення її на митну територію України та передачу на баланс Представництва.

8.12. Інші аргументи касаційної скарги стосуються питань, пов`язаних або із встановленими обставинами справи, або з оцінкою доказів у ній, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України.

Саме лише прагнення скаржника здійснити нову перевірку обставин справи та переоцінку доказів у ній не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Звертаючись з касаційною скаргою, Представництво не спростувало наведеного висновку апеляційного господарського суду та не довело неправильного застосування ним норм процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого ним судового рішення.

9.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін як таке, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

10. Судові витрати

Понесені Представництвом у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 зі справи № 910/3802/19 залишити без змін, а касаційну скаргу Сіньцзян Комм`юнікейшнз Констракшн Груп Ко., Лтд. (Xinjiang Communications Construction Group Co., Ltd) в особі постійного представництва Сіньцзян Комм`юнікейшнз Констракшн Груп Ко., Лтд. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Б. Львов

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Селіваненко