ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

05.08.2019 Справа № 905/659/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., суддів Ніколаєвої Л.В., Курило Г.Є., при секретарі судового засідання Бутовій Є.В., у підготовчому засіданні, розглянувши матеріали справи №905/659/19

за позовом Десятого воєнізованого гірничорятувального загону Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, м. Мирноград, Донецької області,

до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», м. Покровськ Донецької області

про врегулювання розбіжностей та визнання укладеним договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів в редакції позивача,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Тришкін Д.В. - адвокат за довіреністю № 10 від 14.05.2019р.,

ВСТАНОВИВ:

Десятий воєнізований гірничорятувальний загін Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України (далі позивач або аварійно-рятувальна служба) звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" (далі відповідач або Замовник) про врегулювання розбіжностей до договору на постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів та визнання укладеним зазначеного договору в редакції позивача.

Підставою для виникнення спірних відносин між сторонами став Договір про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів Відповідача, який був запропонований до підписання позивачем.

Відповідач підписав запропонований договір з протоколом розбіжностей.

Позивач фактично не прийняв пропозиції відповідача, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом, наполягаючи на визнанні договору укладеним на умовах ним запропонованих.

В ході підготовчого провадження, в якому судом були з`ясовані заперечення сторін , визначенні обставини, які підлягають дослідженню в ході розгляду справи по суті, судом встановлено, що одним з ключових питань, по яких сторони не можуть дійти згоди, є визначення вартості робіт, які в межах дії договору повинна здійснювати аварійно-рятувальна служба.

Зі змісту пунктів 1.1.1- 1.1.12 договору вбачається, що сторони погодили перелік видів робіт, які в межах договору має здійснювати аварійно-рятувальна служба, а саме:

1.Пошук та порятунок людей у разі виникнення надзвичайних ситуацій на об`єкті : гасіння підземних пожеж, ліквідація наслідків вибухів, раптових викидів вугілля і газу, проривів води і затоплень, гірничих ударів, обвалень гірничих порід та інших надзвичайних ситуацій на об`єкті у небезпечних умовах (загазування шкідливими газами та задимленість атмосфери, підвищення температури, загроза вибуху тощо).

2. Надання при надзвичайних ситуаціях та нещасних випадках у можливих межах невідкладної, у тому числі медичної, допомоги працівникам об`єкту, які перебувають у небезпечному для життя та здоров`я стані , на місці події та під час евакуації до медичних закладів.

3.Профілактичне обстеження Об`єктів щодо стану їх протиаварійного захисту відповідно до вимог законодавства з питань охорони праці.

4. Участь у розробленні та погодженні планів ліквідації аварій Об`єктів і контроль за їх відповідністю фактичному становищу.

5. Виконання депресійних, газових і теплових зйомок.

6. Відбір проб та аналіз складу повітря і міри запилення виробок та приміщень.

7. Участь у навчанні та тренуванні членів об`єктових допоміжних гірничорятувальних команд (далі ДГК).

8.Участь у навчанні та тренуванні працівників та посадових осіб Об`єктів з метою вжиття відповідних дій та дотримання правил поведінки, необхідних у разі виникнення аварії.

9. Проведення тактичних тренувань,вправ в респіраторах, навчання на Об`єкті замовника.

10. Перевірка стану протиаварійного захисту та готовності Об`єктів до проведення робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій.

11. Участь у роботі комісій з прийняття в експлуатацію нових та реконструйованих шахт, горизонтів, дільниць, очисних вибоїв та інших об`єктів, що вводяться в дію на Об`єктах і потребують обслуговування.

12. Участь у роботі комісій з розслідування причин виникнення надзвичайних ситуацій на Об`єктах, до ліквідації яких була залучена «Аварійно-рятувальна служба».

У відповідності до розділу 7 договору, запропонованого Позивачем, загальна вартість аварійно-рятувального обслуговування за період дії цього договору становить 59 486 355,14 грн., та складається з щомісячних обов`язкових платежів та встановлена сторонами на основі розрахунку, який визначений у додатку 3 до договору. Щомісячний платіж становить 5 407 850,47 грн. Як зазначено в договорі, розрахунок вартості аварійно-рятувального обслуговування виконаний з урахуванням вимог Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2017 року № 5, на підставі Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого спільним наказом МНС України та Мінекономіки України від 15.12.2003 № 495/369. Формування вартості обслуговування об`єкта здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з його обслуговуванням, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства. Вартість обслуговування визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з організацією здійснення обслуговування.

У протоколі розбіжностей, відповідач посилаючись на відсутність інформації щодо вартості конкретних послуг/робіт , які мають виконуватися в ході дії договору, пропонує встановити оплату за фактично виконані роботи на підставі відповідного акту. Вартість фактично виконаних робіт, а пропозицією відповідача, повинна визначатися сторонами у акті з урахуванням додатків(розрахунків), в яких погоджується обсяг та вартість робіт на час виконання робіт.

В ході підготовчого провадження, відповідач заперечував проти обраної позивачем методики визначення вартості робіт за договором, наполягаючи на тому, що в обов`язки відповідача не входить утримання аварійно-рятувальної служби, проте як вбачається з запропонованого позивачем розрахунку оплата за договором передбачає фактичне щомісячне утримання. Також, відповідач зазначав, що позивачем не враховано бюджетне фінансування гірничорятувальних заходів на вугледобувних підприємствах (у тому числі у 2019 році) та обсяг осіб (Замовників), які також знаходяться на обслуговуванні підрозділу аварійно-рятувальної служби та наполягав на тому, що визначення вартості послуг, на підставі п. 9 Порядку № 5, повинно формуватися в залежності від фактично виконаних робіт та понесених Службою витрат.

Аварійно-рятувальна служба проти такої позиції відповідача заперечує та вважає, що обране ними нормативно-правове врегулювання платності послуг призвело до достовірного визначення вартості комплексного аварійно-рятувального обслуговування, встановлення щомісячних платежів з наступним підписанням актів приймання-передачі робіт, незалежно від обсягу робіт, які будуть здійснені в ході виконання щомісячно.

Таким чином між сторонами існує спір відносно обсягів платності послуг в межах договору про постійне аварійно-рятувальне обслуговування.

У відповідності до ст. 133 Кодексу Цивільного захисту України суб`єкти господарювання та окремі території, на яких існує небезпека виникнення надзвичайних ситуацій, підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню на договірній основі аварійно-рятувальними службами, які пройшли атестацію в установленому порядку.

Аварійно-рятувальне обслуговування передбачає надання послуг з проведення відповідних робіт із запобігання виникненню надзвичайних ситуацій (профілактики), локалізації і ліквідації наслідків аварій, інших послуг відповідно до укладеної угоди.

Згідно із ст.2 Кодексу, до аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт відносяться роботи, спрямовані на пошук, рятування і захист населення, уникнення руйнувань і матеріальних збитків, локалізацію зони впливу небезпечних чинників, ліквідацію чинників, що унеможливлюють проведення таких робіт або загрожують життю рятувальників. У відповідності до ст. 79 Кодексу проведення таких робіт здійснюється безоплатно. Витрати на проведення окремих аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, здійснені силами цивільного захисту, можуть бути повністю або частково відшкодовані відповідно до закону. Тобто, відшкодування повинно відбутися в обсязі понесених витрат.

У відповідності до п. 2.4 Положення про Державну воєнізовану гірничорятувальну службу у вугільній промисловості України, яким Служба керувалася, визначаючи перелік послуг, які повинні бути надані в межах обов`язкового договору, до аварійно-рятувальних робіт належать роботи, які сторони визначили у п. 1.1.1-1.1.2 договору. Послуги, які визначені у п.п. 1.1.3-1.1.12 спірного договору , віднесені Положенням до робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій.

Як вже зазначалося вище, відповідач визначив вартість робіт, які повинні виконуватися в межах договору на підставі Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об`єктів окремих територій державними аварійно-рятувальними службами, затвердженого Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи та Міністерством економіки та з питань Європейської інтеграції України від 15.12.2003 № 495/369, який не передбачає розрахунок вартості обслуговування в залежності від спектру (кількісного складу) робіт, які сторони передбачають в договорі.

У відповідності до ст. 133 Кодексу цивільного захисту порядок постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, які підлягають постійному та обов`язковому аварійно-рятувальному обслуговуванню, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій, затвердженого постановою КМУ від 11 січня 2017 р. № 5, формування вартості обслуговування об`єкта суб`єкта господарювання державними аварійно-рятувальними службами здійснюється згідно з економічно обґрунтованими плановими витратами відповідного підрозділу (оперативної одиниці) аварійно-рятувальної служби, пов`язаними з обслуговуванням суб`єкта господарювання, визначеними на підставі національних положень (стандартів), державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків та кошторисів з урахуванням цін на матеріальні ресурси та послуги відповідно до вимог законодавства.

Вартість обслуговування для аварійно-рятувальних служб визначається з урахуванням витрат, пов`язаних з організацією здійснення обслуговування.

Оплата за обслуговування здійснюється за фактично виконані роботи на підставі відповідного акта.

Таким чином, суд вважає, що для вирішення спірного питання щодо визначення вартості робіт, необхідно визначити вартість робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій, передбачених п.п. 1.1.3-1.1.12 договору, з урахуванням вартості кожного виду робіт, із застосуванням ч.2 п. 9 Порядку здійснення постійного та обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання, галузей та окремих територій.

Ухвалою суду від 17 липня 2019 року відкладено підготовче засідання на 31 липня 2019 року, запропоновано сторонам висловити письмо позицію стосовно призначення судової експертизи щодо визначення вартості робіт, надати перелік питань, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта, подати пропозиції щодо експертної установи або експерта, яким слід доручити проведення експертизи.

30 липня 2019 року від позивача надійшли письмові пояснення щодо призначення експертизи, згідно з якими він проти проведення експертизи заперечує з підстав невідповідності питань, які суд планує поставити судовому експерту, предмету спору. На думку позивача, суть спору у даних правовідносинах полягає в тому, що сторони мають різну позицію стосовно необхідності включення до спірного Договору положень, що визначають вартість постійного і обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування,при цьому за йог позицією спору відносно правильності визначення вартості цих робіт між сторонами немає, як і не має підстав визначати вартість робіт окремо.

Проте, як свідчить відзив на позовну заяву, протокол розбіжностей, підписаний відповідачем, підставою для неузгодженості розділу 7 договору стала необізнаність відповідача у визначенні вартості конкретних робіт, які будуть виконані в ході договору та намір останнього сплачувати фактично виконані роботи.

Також позивачем зазначено, що у разі призначення судом експертизи за даною справою, він пропонує поставити перед експертом наступні питання: які нормативно-правові акти необхідно застосувати для визначення вартості обслуговування при укладанні договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування, який укладається на підставі ст. 133 Кодексу цивільного захисту України; які складові частини повинен містити розрахунок вартості постійного і обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування і відповідно, яким нормативно-правовим актом необхідно керуватися для визначення суми договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування; підлягають чи не підлягають вартісній оцінці роботи зазначені в підпунктах 1.1.1.-1.1.12 до Договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єкту ПрАТ «ШУ «Покровське» від 15 березня 2019 року .Якщо підлягають то якими нормативно-правовими і законодавчими актами це встановлено;чи відповідає вимогам нормативно-правових та законодавчих актів України «Розрахунок ПрАТ «ШУ «Покровське» вартості постійного і обов`язкового аварійно-рятувального обслуговування підрозділами 10 ВГРЗ на 2019 рік», Додаток № 3 до Договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єкту ПрАТ «ШУ «Покровське» № 2019 від 15.03.2019 року, якщо не відповідає то чому.

Позивач запропонував доручити проведення експертизи Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

31 липня 2019 року від відповідача надійшли письмові пояснення стосовно призначення судової експертизи, згідно з якими останній заперечує проти проведення експертизи з підстав можливих змін вартості робіт, які відбудуться у ході виконання договору, а також у зв`язку із тим, що витрати компенсовані позивачеві на підставі договору, укладеному у 2016 році.

В ході підготовчого засідання відповідач наполягав на тому, щоб проведення експертизи було доручено Незалежному інституті судових експертиз.

У відповідності до ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Проаналізувавши зміст поставлених позивачем питань , суд зазначає, що поставлені питання носять суто правовий характер та не можуть бути поставлені експерту, оскільки предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ст. 98 ГПК України). Таким чином, суд відхиляє запропоновані сторонами питання.

Враховуючи суспільну важливість укладення спірного Договору без порушень вимог законодавства, обов`язковість укладання цього Договору та взаємну заінтересованість сторін у врегулюванні розбіжностей за Договором, суд дійшов висновку про призначення судової експертизи перед якою поставити питання щодо визначення вартості робіт із запобігання виникненню та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій, які мають здійснюватися Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України за договором про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів ПрАТ «ШУ «Покровське».

Відповідно до ст. 99 ГПК України, при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Враховуючи відсутність згоди між сторонами суд приймає самостійно рішення про доручення проведення експертизи Донецькому Науково-дослідному інституту судових експертиз, адреса 84112, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 67.

У відповідності до ст. 102 ГПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом. При призначенні експертизи суд визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання. Враховуючи викладене, суд зазначає про необхідність направлення всіх матеріалів справи експертній установі. Проте, вважає за необхідне зауважити, що для досягнення мети експертизи, керуючись ст. 102 ГПК України та ст. 13 Закону України «Про судову експертизу» експерт має право подавати до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, які будуть витребувані від сторін за правилами, передбаченими ГПК України для витребування доказів.

Враховуючи тривалість проведення експертизи, обмеження процесуальних строків та необхідність направлення матеріалів справи до експертної установи, суд вважає за необхідне провадження по справі №905/659/19 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

Суд зауважує, що в ході підготовчого провадження жодна із сторін не надала суду переконливих доказів, яки б підтвердили правомірність позиції сторони у процесі укладання договору, у зв`язку з чим виникла потреба у проведенні експертизи за ініціативою суду.

За таких обставин, суд вважає, що витрати на проведення експертизи слід покласти на сторін пропорційно із подальшим їх розподілом під час прийняття кінцевого процесуального документу у справі №905/659/19 відповідно до вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 228 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Призначити судову експертизу у справі №905/659/19.

2. На вирішення експерта поставити питання щодо визначення вартості робіт із запобігання виникнення та мінімізації наслідків надзвичайних ситуацій, які мають здійснюватися Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України в межах договору про постійне та обов`язкове аварійно-рятувальне обслуговування об`єктів Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», а саме наступних робіт:

2.1. Профілактичне обстеження Об`єктів щодо стану їх протиаварійного захисту відповідно до вимог законодавства з питань охорони праці.

2.2. Участь у розробленні та погодженні планів ліквідації аварій Об`єктів і контроль за їх відповідністю фактичному становищу.

2.3. Виконання депресійних, газових і теплових зйомок.

2.4. Відбір проб та аналіз складу повітря і міри запилення виробок та приміщень.

2.5.Участь у навчанні та тренуванні членів об`єктових допоміжних гірничорятувальних команд (далі ДГК).

2.6. Участь у навчанні та тренуванні працівників та посадових осіб Об`єктів з метою вжиття відповідних дій та дотримання правил поведінки, необхідних у разі виникнення аварії.

2.7. Проведення тактичних тренувань,вправ в респіраторах, навчання на Об`єкті замовника.

2.8. Перевірка стану протиаварійного захисту та готовності Об`єктів до проведення робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій.

2.9. Участь у роботі комісій з прийняття в експлуатацію нових та реконструйованих шахт, горизонтів, дільниць, очисних вибоїв та інших об`єктів, що вводяться в дію на Об`єктах і потребують обслуговування.

2.10. Участь у роботі комісій з розслідування причин виникнення надзвичайних ситуацій на Об`єктах, до ліквідації яких була залучена «Аварійно-рятувальна служба».

Вартість встановити щодо кожного виду робіт окремо, із врахуванням обсягу, матеріальних витрат, витрат часу тощо.

3. Проведення експертизи доручити Донецькому Науково-дослідному інституту судових експертиз, адреса 84112, м. Слов`янськ, вул. Поштова, 67.

4. Попередити експерта, якому буде доручено проведення судової експертизи, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку або відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Роз`яснити експертові про наявність прав подавати до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи.

6. Зобов`язати експерта направити висновки за результатами проведення даної судової експертизи до господарського суду Донецької області протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи.

7. Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, покласти на позивача та відповідача пропорційно, з наступним розподілом судових витрат в порядку, передбаченому ст.129 ГПК України.

8. Зупинити провадження у справі №905/659/19 на час проведення експертизи.

9. Матеріали справи № 905/659/19 направити Донецькому Науково -досліднному інституту судових експертиз, адреса 84112, м. Слов`янськ, вул.Поштова, 67.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням перехідних положень.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Г.Є. Курило