номер провадження справи 17/62/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 Справа № 908/408/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л., при секретарі судового засідання Бичківській О.О., розглянувши матеріали справи № 908/408/19

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства Запоріжзв`язоксервіс, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 72-А

адреса для листування: 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 21

до відповідача: публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про стягнення 5 876 021,64 грн.

У засіданні приймали участь представники:

представник позивача: Гнідой О.В., довіреність № б/н від 04.06.19;

представник відповідача: Морозов В.С., довіреність № 5 від 01.01.19;

вільні слухачі: Марковський І.О., Леушин А.М.

СУТЬ СПОРУ:

20.02.19 до господарського суду Запорізької області від приватного акціонерного товариства Запоріжзв`язоксервіс (далі ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс) надійшла позовна заява до публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (надалі ПАТ Запоріжжяобленерго) про стягнення заборгованості за договором від 27.04.09 № 041/04-09 у розмірі 5 834 952,61 грн., а саме: 4 290 649,13 грн. борг за несплачену комісійну винагороду по актам виконаних робіт за період з серпня 2017 р. по грудень 2018 р., 428 747,18 грн. інфляційні втрати, 118 944,96 грн. 3 % річних, 996 611,34 грн. пеня.

Позовні вимоги обґрунтовано ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ч. 2 ст. 20, ст. 217, ч. 1 ст. 230 ГК України, а також порушенням відповідачем грошових зобов`язань за договором від 27.04.09 № 041/04-09 щодо здійснення повного та своєчасного розрахунку з відповідачем за комісійною винагородою. Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання за позивачем нараховано відповідачу пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.19 наведену вище позовну заяву визначено до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 25.02.19 судом залишено позовну заяву ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви (10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху) та визначено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Згідно із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 26.02.19, ухвала суду від 25.02.19 у справі № 908/408/19 (вих. № 003009 від 25.02.19) отримана представником позивача за довіреністю - 27.03.19.

28.03.19 до суду від позивача надійшла заява за вих. від 27.03.19 № 119 про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач усунув недоліки вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.02.19, а саме надав платіжне доручення від 27.03.19 № 1575712 про сплату судового збору у розмірі 87 524,29 грн. за подання позовної заяви.

Ухвалою від 02.04.19 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/408/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 24.04.19.

Позивачем 23.04.19 до суду подано письмове пояснення за вих. від 23.04.19 № 176.

23.04.19 відповідачем через канцелярію суду подано відзив від 22.04.19 № 799-юр разом із заявою від 22.04.19 № 799/1-юр про застосування позовної давності до вимог щодо стягнення пені нарахованої за період до 20.02.18. Зокрема, відповідач у відзиві на позовну заяву вказав на безпідставність нарахування 3 % річних та втрат від інфляції за період липень грудень 2016 р., просив суд зменшити суму пені до 50 000,00 грн. та розстрочити виконання рішення на 12 календарних місяців, зі сплатою сум щомісяця рівними частинами.

Ухвалою від 24.04.19 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 03.07.19 включно та відкладено підготовче засідання у справі на 22.05.19 о/об 10 год. 30 хв.

20.05.19 від позивача надійшла відповідь за вих. від 20.05.19 № 217 на відзив.

20.05.19 відповідачем подано до суду клопотання від 20.05.19 № 943/1-юр про поновлення строків на надання доказів по справі.

21.05.19 до суду надано повідомлення позивача щодо листування між сторонами.

22.05.19 та 06.06.19 судом у підготовчих засіданнях судом оголошувалась перерва на 06.06.19 та на 11.06.19 відповідно.

У підготовчому засіданні 06.06.19 судом прийнято до розгляду заяву ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс за вих. від 23.04.19 № 175 про збільшення позовних вимог (яку подано до суду 23.04.19), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 4 682 862,42 грн. боргу за надані послуги за договором, 507 624,35 грн. пені, 151 255,44 грн. 3 % річних та 534 279,43 грн. інфляційних збитків, а всього заборгованість у розмірі 5 876 021,64 грн.

Крім того, у підготовчому засіданні 06.06.19 судом задоволено клопотання відповідача від 20.05.19 № 943/1-юр та поновлено строк для надання доказів по справі. А також судом прийнято до розгляду заперечення від 05.06.19 № 1035-юр на відповідь на відзив.

10.06.19 до суду відповідачем подано доповнення до заперечення на відповідь на відзив, яке прийнято судом до розгляду у засіданні 11.06.19.

Ухвалою від 11.06.19 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/408/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.19 об 12 год. 00 хв.

У судових засіданнях 02.07.19, 24.07.19 та 01.08.19 судом оголошувалась перерва на 24.07.19, на 01.08.19 та на 02.08.19 відповідно.

У судовому засіданні 01.08.19 судом за заявою представника позивача приєднано до матеріалів справи три акти прийму-передачі виконаних робіт за лютий 2016 р.

Крім того, позивачем 01.08.19 через канцелярію суду подано клопотання від 01.08.19 за вих. № 352 про приєднання до матеріалів справи шести коригуючих актів складених у березні 2017 р. до актів прийму-здачі виконаних робіт.

У судовому засіданні 02.08.19 судом задоволено клопотання позивача від 01.08.19 за вих. № 352 про приєднання доказів та прийнято до розгляду надані позивачем до клопотання докази (шість коригуючих актів складених у березні 2017 р. до актів прийму-здачі виконаних робіт).

Представник позивача у судовому засіданні 02.08.19 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та у поданих до суду заявах по суті справи.

Представник відповідача у засіданні 02.08.19 підтримав правову позицію викладену у відзиві на позовну заяву та у наданих до суду заявах по суті справи.

У засіданні суду 02.08.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Учасникам справи повідомлено коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.04.09 між відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (в подальшому перейменовано на публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго, далі Замовник) та приватним акціонерним товариством Запоріжзв`язоксервіс (Виконавець) укладено договір на приймання грошових переказів від фізичних осіб № 041/04-09, за умовами якого (п. 1.1) Замовник доручає, в Виконавець зобов`язується через мережу своїх пунктів надання фінансових послуг в м. Запоріжжі, згідно з Додатком № 1 до цього Договору, здійснювати приймання та перерахування грошових переказів від громадян споживачів (платників) на користь Замовника по структурним підрозділам Замовника. Структурними підрозділами Замовника є Запорізькі міські електричні мережі ВАТ Запоріжжяобленерго (ЗМЕМ) та Райони електричних мереж ВАТ Запоріжжяобленерго (РЕМ). Юридичні та банківські реквізити структурних підрозділів Замовника вказані в Додатку № 2, який є невід`ємною частиною до цього договору. Приймання та перерахування грошових переказів здійснюється:

1.1.1. За спожиту електричну енергію, приймання та перерахування грошових переказів доручається на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ВАТ Запоріжжяобленерго, відкриті для ЗМЕМ (РЕМ) Замовника (види оплат стор. 3 Додатку № 2 до Договору).

1.1.2. По актах про порушення Правил користування електричною енергією приймання та перерахування грошових переказів доручається на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ВАТ Запоріжжяобленерго, відкриті для ЗМЕМ (РЕМ) Замовника (види оплат стор. 3 Додатку № 2 до Договору).

1.1.3. За послуги, які відносяться до іншої ліцензійної діяльності Замовника та узгоджені з ним (повторне підключення, ремонт лічильників, видачу техумови, експертизу лічильників, пеню та ін.), приймання та перерахування грошових переказів доручається на поточні рахунки ВАТ Запоріжжяобленерго, відкриті для ЗМЕМ (РЕМ) Замовника (види оплат стор. 3-4 Додатку № 2 до Договору).

Згідно з п. 4.2 договору (з урахуванням додаткової угоди про внесення змін від 01.09.14), за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електричну енергію згідно пункту 1.1.1 Замовник сплачує Виконавцю комісійну винагороду в розмірі 1 % у м. Запоріжжя (ЗМЕМ) та у Запорізькій області (РЕМ) від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, відкритих для ЗМЕМ (РЕМ) Замовника. Відсоток винагороди не може перевищувати 1 % від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем, якщо для виконання своїх обов`язків за договором, Виконавець залучатиме третіх осіб. Розрахунок виконується шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ВАТ Запоріжжяобленерго, відкритого для ЗМЕМ (РЕМ) Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 10-ти банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт.

Підставою для остаточних розрахунків між сторонами є Акти виконаних робіт, які підписують при виконанні Сторонами умов цього Договору. акти виконаних робіт за послуги надані для ЗМЕМ Замовника та для інших підрозділів (РЕМ) Замовника слід складати та підписувати окремо (п.4.4. договору).

Відповідно до п. 4.5. договору, за підсумками надання послуг згідно пункту 1.1.1 в поточному місяці Акт виконаних робіт підписують генеральний директор Виконавця і директор ЗМЕМ (начальник РЕМ) Замовника. Акти у двох примірниках направляються в ЗМЕМ (РЕМ) Замовника щомісяця, до 5 числа місяця наступного за звітним. У разі відсутності зауважень, директор ЗМЕМ (начальник РЕМ) Замовника на протязі трьох банківських днів з дати отримання, підписує Акт виконаних робіт і один примірник повертає іншій Стороні. У разі наявності претензій до роботи Виконавця директор ЗМЕМ (начальник РЕМ) Замовника зобов`язаний у триденний термін надати мотивовані заперечення та письмову претензію щодо виконання роботи Виконавцем. Форма Акта повинна відповідати Додатку № 8 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною.

Пунктами 7.1, 7.2 договору передбачено, що його укладено на строк до 31-го грудня 2009 року. Договір набуває чинності з 1-го березня 2009 року. У разі подальшої необхідності дії Договору, при умові продовження виконання Виконавцем своїх зобов`язань та за відсутності письмового повідомлення від Замовника про припинення дії договору, направленого Виконавцю не пізніше одного місяця до закінчення терміну дії цього Договору, Договір вважається чинним на такий же термін, та на тих же умовах на протязі наступного календарного року.

Додатковою угодою від 20.03.17 про внесення змін до договору від 27.04.09 № 041/04-09, зокрема:

- сторони дійшли спільної згоди доповнити п. 4.2. Договору п. 4.2.1 в наступній редакції: « 4.2.1 За надані послуги в січні, лютому 2017 р. з перерахування платежів за спожиту електричну енергію, згідно пункту 1.1.1., Замовник сплачує Виконавцю комісійну винагороду в розмірі 0,13 % (нуль цілих тринадцять сотих відсотка) без ПДВ у місті Запоріжжя (ЗМЕМ) та у Запорізькій області (РЕМ) від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкритих для підрозділів Замовника.

Розрахунок виконується шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», Замовника, на поточний рахунок Виконавця № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500» (п. 1 Додаткової угоди від 20.03.17);

- сторони дійшли спільної згоди, що відповідно до положень ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, дія п. 1 цієї Додаткової угоди до Договору розповсюджується на взаємовідносини Сторін, які виникли з 01 січні 2017 р. до 28 лютого 2017 р. включно (п. 2 Додаткової угоди від 20.03.17);

- у зв`язку зі змінами розміру комісійної винагороди Виконавця за період січень, лютий 2017 року, згідно з п. 1 цієї Додаткової угоди до Договору, Сторони дійшли спільної згоди здійснити перерахунок вартості наданих послуг з перерахування платежів за спожиту електричну енергію за період з 01 січня 2017 р. до 28 лютого 2017 р. включно, відповідним оформленням актів коригування (зміни) до актів прийому-здачі виконаних робіт (п. 3 Додаткової угоди від 20.03.17);

- сторони дійшли спільної згоди та визначили строк проведення розрахунків Замовника із Виконавцем (сплати комісійної винагороди) за послуги, які надані в період з 01 липня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. в строк до 31 березня 2017 р. Зобов`язання Замовника по оплаті послуг Виконавця, які надані в період з 01 липня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. вважається виконаним належним чином у разі перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця не пізніше 31 березня 2017 р. (абз. 1 п. 4 Додаткової угоди від 20.03.17);

- сторони дійшли спільної згоди та визначили строк проведення розрахунків Замовника із Виконавцем (сплати комісійної винагороди) за послуги, які надані в період з 01 січня 2017 р. по 28 лютого 2017 р. в строк до 31 березня 2017 р. Зобов`язання Замовника по оплаті послуг Виконавця, які надані в період з 01 січня 2017 р. по 28 лютого 2017 р. вважається виконаним належним чином у разі перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця не пізніше 31 березня 2017 р. (абз. 2 п. 4 Додаткової угоди від 20.03.17);

- Сторони дійшли спільної згоди, що в разі належного виконання Замовником умов п. 4 цієї додаткової угоди до Договору Виконавець звільняє Замовника від оплати будь-яких нарахувань штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат, які нараховані та/або можуть бути нараховані Виконавцем станом на 01.03.2017 р. Звільнення Виконавцем Замовника від оплати штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат відповідно до цього пункту Додаткової угоди до Договору є прощенням боргу (п. 5 Додаткової угоди від 20.03.17);

- сторони дійшли спільної згоди внести зміни до п. 9.2. Договору та викласти його в новій редакції: « 9.2. Умови цього Договору, що стосуються розрахунків за виконанні обсяги робіт підлягають зміні в разі обопільної згоди Сторін, викладені в письмовій формі.» (п. 7 Додаткової угоди від 20.03.17);

- Сторони погодились, що після належного та повного виконання Сторонами у встановлені строки взятих на себе зобов`язань, визначених цією Додатковою угодою до Договору, на взаємовідносини Сторін розповсюджуються умови Договору, які діяли до моменту укладення цієї додаткової угоди (п. 9 Додаткової угоди про внесення змін від 20.03.17).

Додатковою угодою від 29.09.17 про внесення змін до договору від 27.04.09 № 041/04-09, сторони дійшли спільної згоди про наступне:

- доповнити п. 4.2. Договору п. 4.2.2 в наступній редакції: « 4.2.2. За надані послуги в жовтні 2017 року з перерахування платежів за спожиту електричну енергію, згідно пункту 1.1.1., Замовник сплачує Виконавцю комісійну винагороду в розмірі 0,01 % (нуль цілих одна сота відсотка) без ПДВ у місті Запоріжжя (ЗМЕМ) та у Запорізькій області (РЕМ) від загальної суми платежів, які перераховані Виконавцем на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкритих для підрозділів Замовника. Розрахунок виконується шляхом перерахування коштів з поточного рахунку ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», Замовника, на поточний рахунок Виконавця № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «ТАСКОМБАНК», код банку 339500» (п. 1 Додаткової угоди від 29.09.17);

- визначили строк проведення розрахунків Замовника із Виконавцем (сплати комісійної винагороди) за послуги, які надані в період з 01 травня 2017р. по 31 липня 2017 р. в строк до « 10» листопада 2017 р. Зобов`язання Замовника по оплаті послуг Виконавця, які надані в період з 01 травня 2017 р. по 31 липня 2017 р. вважається виконаним належним чином у разі зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений в п. 1 цієї Додаткової угоди до Договору, не пізніше двадцять четвертої години « 10» листопада 2017 р. (абз. 1 п. 2 Додаткової угоди від 29.09.17);

- визначили строк проведення розрахунків Замовника із Виконавцем (сплати комісійної винагороди) за послуги, які надані в жовтні 2017 р. в строк до 10 листопада 2017 року. Зобов`язання Замовника по оплаті послуг Виконавця, які надані в жовтні 2017 р. вважається виконаним належним чином у разі зарахування коштів на поточний рахунок Виконавця, зазначений в п. 1 цієї Додаткової угоди до Договору, не пізніше двадцять четвертої години 10 листопада 2017 р. (абз. 2 п. 2 Додаткової угоди від 29.09.17);

- сторони дійшли спільної згоди, що в разі належного виконання Замовником умов п. 2 цієї додаткової угоди до Договору Виконавець звільняє Замовника від оплати будь-яких нарахувань штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат, які нараховані та/або можуть бути нараховані Виконавцем станом на 01.11.2017 р. Звільнення Виконавцем Замовника від: шати штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат відповідно до цього пункту цієї Податкової угоди до Договору є прощенням боргу (п. 3 Додаткової угоди від 29.09.17);

- внести зміни до п. 9.2. Договору та викласти його в новій редакції: « 9.2. Умови цього Договору, що стосуються розрахунків за виконанні обсяги робіт підлягають зміні в разі обопільної згоди Сторін, викладені в письмовій формі.» (п. 5 Додаткової угоди від 29.09.17);

- після належного та повного виконання Сторонами у встановлені строки взятих на себе зобов`язань, визначених цією Додатковою угодою до Договору, з 11 листопада 2017 р. між Сторонами відновлюються взаємовідносини, до підписання цієї Додаткової угоди до Договору (п. 7 Додаткової угоди від 29.09.17).

Судом встановлено, що на виконання умов договору від 27.04.09 ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс у період з лютого 2016 р. по березень 2019 р. надало відповідачу послуги з приймання та перерахування грошових переказів від громадян споживачів (платників) на користь ПАТ Запоріжжяобленерго, про що сторонами за договором складені та підписані із засвідченням печатками кожної із сторін акти прийому-здачі виконаних робіт:

- від 29.02.16 №№ 975/02-16, 973/02-16, 9071/02-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у лютому 2016 р. склала 420,69 грн., 7181,16 грн. та 165 891,88 грн. відповідно;

- від 31.03.16 №№ 975/03-16, 973/03-16, 971/03-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у березні 2016 р. склала 587,03 грн., 7106,43 грн. та 159 822,73 грн. відповідно;

- від 30.04.16 №№ 975/04-16, 973/04-16, 971/04-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у квітні 2016 р. склала 433 грн., 5039,04 грн. та 151501,90 грн. відповідно;

- від 31.05.16 №№ 975/05-16, 973/05-16, 971/05-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у травні 2016 р. склала 381,90 грн., 5139,71 грн. та 162938,78 грн. відповідно;

- від 30.06.16 №№ 975/06-16, 973/06-16, 971/06-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у червні 2016 р. склала 402,66 грн., 4557,50 грн. та 162652,46 грн. відповідно;

- від 31.07.16 №№ 975/07-16, 973/07-16, 971/07-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у липні 2016 р. склала 356,34 грн., 4580,25 грн. та 170866,42 грн. відповідно;

- від 31.08.16 №№ 975/08-16, 973/08-16, 971/08-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у серпні 2016 р. склала 411,83 грн., 4692,23 грн. та 169 304,67 грн. відповідно;

- від 30.09.16 №№ 975/09-16, 973/09-16, 971/09-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у вересні 2016 р. склала 452,41 грн., 4905,56 грн. та 183189,49 грн. відповідно;

- від 31.10.16 №№ 975/10-16, 973/10-16, 971/10-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у жовтні 2016 р. склала 471,55 грн., 5608,75 грн. та 200 651 грн. відповідно;

- від 30.11.16 №№ 975/11-16, 973/11-16, 971/11-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у листопаді 2016 р. склала 505,09 грн., 7090,38 грн. та 212378,91 грн. відповідно;

- від 31.12.16 №№ 975/12-16, 973/12-16, 971/12-16, згідно з якими комісійна винагорода позивача у грудні 2016 р. склала 694,10 грн., 7645,95 грн. та 215244,92 грн. відповідно;

- від 31.01.17 №№ 975/01-17, 973/01-17, 971/01-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у січні 2017 р. склала 841,78 грн., 9392,14 грн. та 234121,55 грн. відповідно;

- від 28.02.17 №№ 975/02-17, 973/02-17, 971/02-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у лютому 2017 р. склала 823,41 грн., 9327,68 грн. та 216 535,14 грн. відповідно;

- від 31.03.17 №№ 975/03-17, 973/03-17, 971/03-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у березні 2017 р. склала 797,39 грн., 9140,16 грн. та 223204,24 грн. відповідно;

- від 30.04.17 №№ 975/04-17, 973/04-17, 971/04-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у квітні 2017 р. склала 793,22 грн., 7211,93 грн. та 212 874,62 грн. відповідно;

- від 31.05.17 №№ 975/05-17, 973/05-17, 971/05-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у травні 2017 р. склала 792,46 грн., 8363,07 грн. та 277900,15 грн. відповідно;

- від 30.06.17 №№ 975/06-17, 973/06-17, 971/06-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у червні 2017 р. склала 640,41 грн., 7702,98 грн. та 246865,59 грн. відповідно;

- від 31.07.17 №№ 975/07-17, 973/07-17, 971/07-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у липні 2017 р. склала 728,77 грн., 7167,18 грн. та 252127,24 грн. відповідно;

- від 31.08.17 №№ 975/08-17, 973/08-17, 971/08-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у серпні 2017 р. склала 648,56 грн., 7087,46 грн. та 272680,32 грн. відповідно;

- від 30.09.17 №№ 975/09-17, 973/09-17, 971/09-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у вересні 2017 р. склала 696,45 грн., 7778,82 грн. та 269214,61 грн. відповідно;

- від 30.11.17 №№ 975/11-17, 973/11-17, 971/11-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у листопаді 2017 р. склала 782,36 грн., 7716,51 грн. та 259889,10 грн. відповідно;

- від 31.12.17 №№ 975/12-17, 973/12-17, 971/12-17, згідно з якими комісійна винагорода позивача у грудні 2017 р. склала 682,54 грн., 8180,87 грн. та 230462,58 грн. відповідно;

- від 31.01.18 №№ 975/01-18, 973/01-18, 971/01-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у січня 2018 р. склала 858,23 грн., 9320,47 грн. та 275684,51 грн. відповідно;

- від 28.02.18 №№ 975/02-18, 973/02-18, 971/02-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у лютому 2018 р. склала 864,44 грн., 8753,60 грн. та 241037,79 грн. відповідно;

- від 31.03.18 №№ 975/03-18, 973/03-18, 971/03-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у березні 2018 р. склала 943,12 грн., 9142,19 грн. та 250600,89 грн. відповідно;

- від 30.04.18 №№ 975/04-18, 973/04-18, 971/04-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у квітні 2018 р. склала 1057,51 грн., 8552,19 грн. та 226845,97 грн. відповідно;

- від 31.05.18 №№ 975/05-18, 973/05-18, 971/05-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у травні 2018 р. склала 918,77 грн., 9272,15 грн. та 270847,48 грн. відповідно;

- від 30.06.18 №№ 975/06-18, 973/06-18, 971/06-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у червні 2018 р. склала 668,94 грн., 7530,37 грн. та 234273,36 грн. відповідно;

- від 31.07.18 №№ 975/07-18, 973/07-18, 971/07-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у липні 2018 р. склала 892,34 грн., 8535,57 грн. та 279402,12 грн. відповідно;

- від 31.08.18 №№ 975/08-18, 973/08-18, 971/08-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у серпні 2018 р. склала 914,62 грн., 8434,83 грн. та 271 339,98 грн. відповідно;

- від 30.09.18 №№ 975/09-18, 973/09-18, 971/09-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у вересні 2018 р. склала 903,04 грн., 7763,45 грн. та 256311,92 грн. відповідно;

- від 31.10.18 №№ 975/10-18, 973/10-18, 971/10-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у жовтні 2018 р. склала 1030,51 грн., 8656,05 грн. та 276966,48 грн. відповідно;

- від 30.11.18 №№ 975/11-18, 973/11-18, 971/11-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у листопаді 2018 р. склала 1017,94 грн., 8478,90 грн. та 274416,03 грн. відповідно;

- від 31.12.18 №№ 975/12-18, 973/12-18, 971/12-18, згідно з якими комісійна винагорода позивача у грудні 2018 р. склала 1047,61 грн., 8988,99 грн. та 252 556,64 грн. відповідно;

- від 31.01.19 №№ 975/01-19, 973/01-19, 971/01-19, згідно з якими комісійна винагорода позивача у січні 2019 р. склала 1892,88 грн., 11 593,67 грн. та 312915,53 грн. відповідно;

- від 28.02.19 №№ 975/02-19, 973/02-19, 971/02-19, згідно з якими комісійна винагорода позивача у лютому 2019 р. склала 302,39 грн., 1807,84 грн. та 43972,67 грн. відповідно;

- від 31.03.19 №№ 975/03-19, 973/03-19, 971/03-19, згідно з якими комісійна винагорода позивача у березні 2019 р. склала 106,15 грн., 983,76 грн. та 18 638,35 грн. відповідно.

Крім того, сторонами, на виконання Додаткової угоди від 20.03.17 до договору від 27.04.09 № 041/04-09, складено та підписано уповноваженими представниками сторін коригуючі акти від 20.03.17:

- до акту прийому здачі виконаних робіт від 31.01.17 № 971/01-17, відповідно до якого загальна комісійна винагорода за виконану роботу в січні 2017 р. з урахуванням коригувань складає 30 435,80 грн.;

- до акту прийому здачі виконаних робіт від 31.01.17 № 973/01-17, відповідно до якого загальна комісійна винагорода за виконану роботу в січні 2017 р. з урахуванням коригувань складає 1220,98 грн.;

- до акту прийому здачі виконаних робіт від 31.01.17 № 951/01-17, відповідно до якого загальна комісійна винагорода за виконану роботу в січні 2017 р. з урахуванням коригувань складає 109,43 грн.;

- до акту прийому здачі виконаних робіт від 28.02.17 № 971/02-17, відповідно до якого загальна комісійна винагорода за виконану роботу в лютому 2017 р. з урахуванням коригувань складає 28 149,57 грн.;

- до акту прийому здачі виконаних робіт від 28.02.17 № 973/02-17, відповідно до якого загальна комісійна винагорода за виконану роботу в лютому 2017 р. з урахуванням коригувань складає 1212,60 грн.;

- до акту прийому здачі виконаних робіт від 28.02.17 № 975/02-17, відповідно до якого загальна комісійна винагорода за виконану роботу в лютому 2017 р. з урахуванням коригувань складає 107,04 грн.

З підстав прострочення відповідачем оплати наданих виконавцем послуг за договором від 27.04.09 № 041/04-09, позивачем заявлено до стягнення з ПАТ Запоріжжяобленерго 4 290 649,13 грн. боргу за комісійною винагородою за період з серпня 2017 р. по грудень 2018 р., 428 747,18 грн. інфляційних втрат за загальний період з квітня 2016 р. - березень 2019 р. та 118 944,96 грн. 3 % річних за загальний період з 16.03.16 - 24.04.19 (за порушення грошових зобов`язань з оплати комісійної винагороди за період з лютого 2016 р. - березень 2019 р.) та 96 611,34 грн. пені за загальний період з 16.03.17 по 24.04.19 (за порушення грошових зобов`язань з оплати комісійної винагороди за період з лютого 2018 р. - березень 2019 р.)

Вирішуючи спір у цій справі суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 901 ЦК України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на положення ч. 1 ст. 530 ЦК України, п. 4.2. договору (в редакції додаткової угоди про внесення змін від 01.09.14), приписи ст. ст. 253, 254 ЦК України, встановлені законом святкові і неробочі днів в Україні за 2016-2019 р.р., а також відповідні розпорядження Кабінету Міністрів України про перенесення робочих днів, ПАТ Запоріжжяобленерго мало здійснити остаточний розрахунок за надані послуги за актами прийому-здачі виконаних робіт:

- від 29.02.16 №№ 975/02-16, 973/02-16, 9071/02-16 по 15.03.16;

- від 31.03.16 №№ 975/03-16, 973/03-16, 971/03-16 по 14.04.16;

- від 30.04.16 №№ 975/04-16, 973/04-16, 971/04-16 по 18.05.16;

- від 31.05.16 №№ 975/05-16, 973/05-16, 971/05-16 по 14.06.16;

- від 30.06.16 №№ 975/06-16, 973/06-16, 971/06-16 по14.07.16;

- від 31.07.16 №№ 975/07-16, 973/07-16, 971/07-16 по 12.08.16;

- від 31.08.16 №№ 975/08-16, 973/08-16, 971/08-16 по 14.09.16;

- від 30.09.16 №№ 975/09-16, 973/09-16, 971/09-16 по 17.10.16;

- від 31.10.16 №№ 975/10-16, 973/10-16, 971/10-16 14.11.16;

- від 30.11.16 №№ 975/11-16, 973/11-16, 971/11-16 по 14.12.16;

- від 31.12.16 №№ 975/12-16, 973/12-16, 971/12-16 по 17.01.17;

- від 31.01.17 №№ 975/01-17, 973/01-17, 971/01-17 по 14.02.17;

- від 28.02.17 №№ 975/02-17, 973/02-17, 971/02-17 по 14.03.17;

- від 31.03.17 №№ 975/03-17, 973/03-17, 971/03-17 по 14.04.17

- від 30.04.17 №№ 975/04-17, 973/04-17, 971/04-17 по 17.05.17;

- від 31.05.17 №№ 975/05-17, 973/05-17, 971/05-17 по 14.06.17;

- від 30.06.17 №№ 975/06-17, 973/06-17, 971/06-17 по 14.07.17;

- від 31.07.17 №№ 975/07-17, 973/07-17, 971/07-17 по 14.08.17;

- від 31.08.17 №№ 975/08-17, 973/08-17, 971/08-17 по 14.09.17;

- від 30.09.17 №№ 975/09-17, 973/09-17, 971/09-17 по 13.10.17;

- від 30.11.17 №№ 975/11-17, 973/11-17, 971/11-17 по 14.12.17;

- від 31.12.17 №№ 975/12-17, 973/12-17, 971/12-17 по 16.01.18;

- від 31.01.18 №№ 975/01-18, 973/01-18, 971/01-18 по 14.02.18;

- від 28.02.18 №№ 975/02-18, 973/02-18, 971/02-18 по15.03.18;

- від 31.03.18 №№ 975/03-18, 973/03-18, 971/03-18 по16.04.18;

- від 30.04.18 №№ 975/04-18, 973/04-18, 971/04-18 по15.05.18;

- від 31.05.18 №№ 975/05-18, 973/05-18, 971/05-18 по 14.06.18;

- від 30.06.18 №№ 975/06-18, 973/06-18, 971/06-18 по 13.07.18;

- від 31.07.18 №№ 975/07-18, 973/07-18, 971/07-18 по 14.08.18;

- від 31.08.18 №№ 975/08-18, 973/08-18, 971/08-18 по 14.09.18;

- від 30.09.18 №№ 975/09-18, 973/09-18, 971/09-18 по 12.10.18;

- від 31.10.18 №№ 975/10-18, 973/10-18, 971/10-18 по 14.11.18;

- від 30.11.18 №№ 975/11-18, 973/11-18, 971/11-18 по 14.12.18;

- від 31.12.18 №№ 975/12-18, 973/12-18, 971/12-18 по 16.01.19;

- від 31.01.19 №№ 975/01-19, 973/01-19, 971/01-19 по 14.02.19;

- від 28.02.19 №№ 975/02-19, 973/02-19, 971/02-19 по 14.03.19;

- від 31.03.19 №№ 975/03-19, 973/03-19, 971/03-19 по 12.04.19.

Додатковими угодами від 20.03.17 та від 29.09.17 про внесення змін до договору від 27.04.09 № 041/04-09, сторони змінили строк розрахунків за послуги, які надані за зазначеним договором в період: з 01.07.16 по 31.12.16, з 01.01.17 по 28.02.17, з 01.05.17 по 31.07.17 і за жовтень 2017 р. Так, сторони визначили що відповідач має розрахуватись за послуги, які надані в період з 01 липня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. та в період з 01 січня 2017 р. по 28 лютого 2017 р. в строк до 31 березня 2017 р., а за послуги надані в період з 01 травня 2017р. по 31 липня 2017 р., в жовтні 2017 та в квітні 2017 року в строк до 10 листопада 2017 р.

Також вказаними Додатковими угодами сторони погодили, що в разі належного виконання Замовником вказаних вище умов п. 4 додаткової угоди про внесення змін від 20.03.17 та п. 2 додаткової угоди про внесення змін від 29.09.17 до договору (щодо розрахунків) Виконавець звільняє Замовника від оплати будь-яких нарахувань штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат, які нараховані та/або можуть бути нараховані Виконавцем станом на 01.03.17 (п. 5 Додаткової угоди про внесення змін від 20.03.17) та на 01.11.17 (п. 3 Додаткової угоди про внесення змін від 29.09.17). Звільнення Виконавцем Замовника від: шати штрафних санкцій, 3% річних, інфляційних втрат відповідно до цього пункту цієї Податкової угоди до Договору є прощенням боргу.

В ході розгляду справи по суті спору сторонами повідомлено суду про належне виконання відповідачем умови п. 4 додаткової угоди від 20.03.17 про внесення змін та п. 2 додаткової угоди від 29.09.17 про внесення змін до договору від 27.04.09 № 041/04-09.

Здійснення відповідачем розрахунків за послуги, які надані в період з 01 липня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. та в період з 01 січня 2017 р. по 28 лютого 2017 р. в строк до 31 березня 2017 р. та за послуги надані в період з 01 травня 2017р. по 31 липня 2017 р. в строк до 10 листопада 2017 р. підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунками позивача по 3 % річних та інфляційним втратам.

Згідно з розрахунками позивача, і вказане не заперечувалось відповідачем, ПАТ Запоріжжяобленерго має заборгованість за комісійною винагородою по договору від 27.04.09 № 041/04-09 за період з серпня 2017 р. по березень 2019 р. у розмірі 4 682 862,42 грн., строк оплати на вказану суму станом на час вирішення спору у суді настав.

Відповідачем доказів оплати 4 682 862,42 грн. основного боргу (комісійної винагороди) станом на час прийняття рішення у цій справі до суду не надано.

Отже, як свідчать матеріали цієї справи, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату комісійної винагороди за надані послуги з перерахування платежів за спожиту електроенергію за актами акти прийому-здачі виконаних робіт за період з серпня 2017 р. по березень 2019 р. в строк установлений договором від 27.04.09 № 041/04-09 не здійснив, чим порушив права позивача на отримання вчасної оплати наданих послуг.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача 4 682 862,42 грн. заборгованості з комісійної винагороди за період з серпня 2017 р. по березень 2019 р., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс до ПАТ Запоріжжяобленерго про стягнення 4 682 862,42 грн. боргу з комісійної винагороди за договором від 27.04.09 № 041/04-09 є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

З підстав несвоєчасного здійснення розрахунків за актами прийому-здачі виконаних робіт за період з лютого 2018 р. по березень 2019 р. позивачем заявлено до стягнення з відповідача 507 624,35 грн. пені за загальний період з 16.03.18 по 24.04.19.

Приписами ч. 1 ст. 199 ГК України передбачено, що виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 1 і ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з приписом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2. договору передбачено, що за несвоєчасне перерахування ЗМЕМ (РЕМ) Замовника комісійної винагороди згідно пункту 4.2. цього договору на рахунок Виконавця, ЗМЕМ (РЕМ) Замовника сплачує пеню в розмірі 0,1 % від суми не перерахованого платежу за кожний день затримки перерахування, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який стягується пеня.

Іншого порядку нарахування пені за прострочення платежу, ніж той що передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, сторони у договорі від 27.04.19 № 041/04-09 не передбачили.

Тобто, період часу, за який нараховується пеня за порушення грошового зобов`язання за вказаним договором не повинен перевищувати 6 місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Перевіривши розрахунок позивача з пені судом визнається законною та обґрунтованою вимога про стягнення з відповідача 505 349,33 грн. пені за загальний період з 16.03.18 по 24.04.19.

В іншій частині вимоги про стягнення пені судом визнаються безпідставними. Зокрема, судом визнається таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у т.ч. ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування позивачем пені за послуги надані у травні 2018 р. за 16.12.18 (1 день), за послуги надані у червні 2018 р. за 15.01.19-16.01.19 (2 дні), за серпень 2018 р. за 16.03.17-17.03.17 (2 дні), за вересень 2018 р. за 14.04.19-16.04.19 (3 дні), за лютий 2019 р. за 12.03.19-15.03.19 (4 дні).

З огляду на те, що позивачем заявою від 23.04.19 №175 фактично зменшено позовні вимоги в частині стягнення пені та періоду її стягнення, судом відмовлено у задоволені заяви ПАТ Запоріжжяобленерго про застосування позовної давності.

З підстав викладених вище підлягають задоволенню судом вимоги позивача про стягнення з відповідача 505 349,33 грн. пені.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача сум 3 % річних у розмірі 151 255,44 грн. (загальний період нарахування 16.03.16 по 24.04.19) та індексу інфляції (інфляційних збитків) у розмірі 534 279,43 грн. (загальний період нарахування квітень 2016 р. - березень 2019 р.) за порушення грошового зобов`язання за договором від 27.04.19 № 041/04-09 по оплаті комісійної винагороди за актами прийму-здачі виконаних робіт за період з лютого 2016 р. по березень 2019 р. суд виходив з наступного.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватись виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (лист Верховного Суду України «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» від 03.04.97 № 62-97р.).

Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому, сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 17.07.12 № 01-06/928/2012).

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом при перевірці розрахунків позивача також враховано, що передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем коли відповідне зобов`язання мало бути виконане.

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та 3 % річних.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку розрахунків позивача по 3 % річних та індексу інфляції, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у загальній сумі 129 543,12 грн. та 410 636,83 грн. інфляційних втрат.

В іншій частині вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних судом визнано безпідставними. Зокрема, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, нарахування позивачем 3 % річних за послуги надані у квітні 2016 р. за 18.05.16 (1 день), за послуги надані у вересні 2017 р. за 13.10.17 (1 день).

Також суд вважає необґрунтованим нарахування позивачем відповідачу інфляційних витрат за послуги надані у квітні 2017 р. на суму 220879,77 грн. за період травень-червень 2017 р., з огляду на те, що сума боргу, за послуги надані у квітні 2017 р. мала бути сплачена відповідачем по 17.05.17 включно, а тому нарахування інфляційних починається з наступного місяця червень 2017р., однак відповідач 29.05.17 повністю сплатив боргу, а тому підстави для відповідних нарахувань інфляційних відсутні.

Крім того, з огляду на належне виконання відповідачем п. 4 Додаткової угоди від 20.03.17 про внесення змін до договору та п. 2 Додаткової угоди від 29.09.17 про внесення змін до договору та відповідно до положень п. 5 і п. 3 вказаних Додаткових угод, судом визнається безпідставним нарахування позивачем відповідачу 3 % річних та інфляційних втрат за послуги, які надані в період з 01 липня 2016 р. по 28 лютого 2017 р. та за послуги надані в період з 01 травня 2017р. по 31 липня 2017 р.

З урахуванням викладеного підлягають задоволенню судом вимоги позивача про стягнення з відповідача 129 543,12 грн. 3 % річних та 410 636,83 грн. інфляційних втрат. В іншій частині вимоги позивача про стягнення 3 % річних та інфляційних судом відхиляються.

Відповідач у відзиві на позовну заяву виклав письмове клопотання про зменшення розміру пені до 50 000,00 грн. та про надання розстрочки виконання рішення суду на 12 місяців, зі сплатою сум щомісячно рівними частинами.

Розглянувши вказані клопотання, мотиви звернення з ними, враховуючи думку позивача з приводу зазначених клопотань, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Відповідно до абз. 1 п. 3.17.4. чинної постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.11, вирішуючи (в т.ч. й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання (п. 3 ст. 83 ГПК), господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в т.ч. вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Статтями 7, 13 ГПК України закріплено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Обґрунтовуючи свої клопотання, відповідач посилається на те, що:

- основною причиною скрутного фінансового становища товариства є значна заборгованість споживачів за надані населенню області послуги з постачання електричної енергії, а також відсутність у товариства можливості отримувати прибуток через встановлення НКРЕКП для відповідача нульового алгоритму та встановлення щодобових багатомільйонних відрахувань, тобто в допущенні прострочення відсутня безпосередня вина відповідача;

- складний фінансовий стан;

- включення відповідача до переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягаю приватизації;

Відповідачем до матеріалів справи на підтвердження скрутного фінансового стану долучено наступні документи: довідки за підписом директора з економіки та фінансів ПАТ Запоріжжяобленерго Галета О.Л. від 10.12.18 № 003-46/365 та від 22.04.19 № 003-46/54 щодо податкового боргу станом на 07.12.18 та станом на 22.04.19, від 10.12.18 № 003-46/364 та від 23.04.19 № 003-09/7017 про кредиторську заборгованість ПАТ Запоріжжяобленерго перед ДП Енергоринок станом на 30.11.18, на 31.03.19 та за роботи, послуги, ТМЦ станом на 01.03.19, від 23.04.19 № 003-09/61 про залишки грошових коштів на поточних рахунка ПАТ Запоріжжяобленерго станом на 22.04.19 від 10.12.18 № 003-08/368 про нормативи відрахувань у 2016-2018 рр., від 23.04.19 № 003-08/59 щодо дефіциту обігових коштів ПАТ Запоріжжяобленерго, від 23.04.19 № 003-08/60 про нормативи відрахувань для ПАТ Запоріжжяобленерго за 2016-2018, від 23.04.19 № 003-08/58 щодо мінімально необхідних платежів ПАТ Зпоріжжяобленерго в межах, передбачених затвердженою структурою тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з 01.01.19, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.17, 31.12.18, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017 р. та за 2018 рік, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2018 р. звіт про рух грошових коштів за 2018 рік, звіт про власний капітал за 2018 рік; висновок експерта за результатами проведення економічної експертизи № 282 від 17.05.18.

Разом з тим, надані відповідачем довідки не є належними доказами в розумінні суду, оскільки їх підписано директором з економіки та фінансів ПАТ Запоріжжяобленерго ОСОБА_1 , тобто однією (одним) з посадових осіб відповідача, яка (який) є (може бути) зацікавленою особою в частині відомостей, які зазначені у наведених вище довідках.

Крім того, на підтвердження доводів про скрутний фінансовий стан відповідача, ПАТ Запоріжжяобленерго надано суду висновок судового експерта від 17.05.18 № 282 (копія долучена до матеріалів справи разом із відзивом від 29.10.18 № 33-33/16105).

Однак, як свідчить зміст зазначеного вище висновку судового експерта, аналіз фінансового стану ПАТ Запоріжжяобленерго проведено за 2015-2017 рр., і висновок наданий саме станом на 31.12.17.

Докази проведення аналізу актуального фінансового стану відповідача суду не надано.

Також судом не приймаються до уваги посилання ПАТ Запоріжжяобленерго на баланси (звіт про фінансовий стан) та звіти про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2017-2018 рр., через відсутність доказів подання таких балансів і звітів до контролюючого органу та їх прийняття таким органом.

Отже, наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для зменшення пені у розумінні ст.ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України.

В свою чергу, заявлена позивачем до стягнення пеня базується на умовах договору від 27.04.19 № 041/04-09, які в силу закону є обов`язковими для виконання, у т.ч. для відповідача. Укладаючи вказаний договір, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі, погодився на умови погашення боргу, в т. ч. пені. Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені відповідачем обставини та надані докази в обґрунтування необхідності зменшення пені, правову позицію позивача з цього питання (заперечив повністю), умови договору, майнові інтереси обох сторін, ненадання належних і допустимих доказів у підтвердження наявності винятковості випадку необхідного для зменшення розміру пені, а також те, що викладені відповідачем у своєму клопотанні обставини не спростовують факт наявності його вини у простроченні виконання грошового зобов`язання та тривалості його невиконання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру пені в даному випадку та, як наслідок, про відмову в задоволені клопотання відповідача про зменшення розміру пені, викладеного у відзиві на позовну заяву.

Щодо клопотання про розстрочення виконання судового рішення на 12 місяців, суд розглянувши вказане клопотання відмовив в його задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частинами 1, 4 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При вирішенні питання про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення, суд виходить з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, при прийнятті рішення про надання розстрочки та відстрочки суд має враховувати, що відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається лише у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Судом враховано, у усі наведені у відзиві доводи щодо надання розстрочки виконання рішення суду на 12 місяців та всі надані докази до відзиву в підтвердження підстав зменшення суми пені на 50 % та розстрочення рішення, про які зазначалось вище.

Жодних обґрунтувань яким чином відповідач планує здійснювати щомісячні платежі у випадку розстрочення суми боргу за судовим рішенням у даній справі рівними частинами на 12 місяців суду не надано.

Також відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів відсутності коштів на рахунках відповідача, наявної загрози банкрутства чи інших виняткових обставин, які станом на час розгляду справи судом ускладнюють виконання рішення.

Судом враховано, що згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що надання розстрочення виконання рішення є правом господарського суду, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідач не довів наявності виключних обставин, як підстави для надання розстрочення судового рішення, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 85 925,87 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь приватного акціонерного товариства Запоріжзв`язоксервіс (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 72-А; адреса для листування: 69063, м. Запоріжжя, вул. Покровська, буд. 21; , п/р НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк», МФО 339500) 4 682 862 (чотири мільйони шістсот вісімдесят дві тисячі вісімсот шістдесят дві) грн. 42 коп. основного боргу (за комісійною винагородою), 505 349 (п`ятсот п`ять тисяч триста сорок дев`ять) грн. 33 коп. пені, 129 543 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сорок три) грн. 12 коп. 3 % річних, 410 636 (чотириста десять тисяч шістсот тридцять шість) грн. 83 коп. інфляційних втрат та 85 925 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) грн. 87 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повне рішення складено 12.08.19.

Суддя В.Л. Корсун