АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

09 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2019/13
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.06.2019

у справі №916/2019/13

за заявою Державного підприємства „Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"

до Дочірнього підприємства „Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" (завод „Біопром-Одеса") Публічного акціонерного товариства „Укрмедпром"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2019 в задоволенні заяви ДПІ у Суворовському районі м. Одеса Головного управління ДФС в Одеській області про визнання грошових вимог до боржника у сумі 1150420,03 грн. відмовлено, замінено кредитора по справі №916/2019/13 ДПІ у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на правонаступника Головне управління ДФС в Одеській області, тощо.

18.07.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на вищевказану ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.06.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, визначено Головному управлінню ДФС в Одеській області усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки (надати докази надсилання учасникам справи копії апеляційної скарги листом з описом вкладення та докази сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі) протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

06.08.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про продовження строку на усунення недоліків в якому апелянт просить продовжить строк усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 (отримано апелянтом 29.07.2019), що підлягають у забезпеченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відсутності доказів надсилання учасникам справи копії апеляційної скарги з додатками.

В обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначає, що на даний час не має можливості сплатити судовий збір, у зв`язку із перебуванням на виконанні в УДКСУ Одеської області виконавчих документів про стягнення з Головного управління ДФС в Одеській області значних сум, що у відповідності з п. 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 з дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені ст. 55 Бюджетного кодексу України.

Дані обставини, за твердженням апелянта, ускладнюють фінансування видатків Головного управління ДФС в Одеській області по сплаті судового збору та на відправлення поштової кореспонденції листами з описом вкладення.

Розглянувши клопотання Головного управління ДФС в Одеській області колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.ч. 2, 6 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу, постанову суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до вимог ст.ст. 74, 86 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, у порушення наведених норм апелянтом в обґрунтування заявленого клопотання не надано жодних доказів на підтвердження того, в який термін останнім буде усунуто недоліки апеляційної скарги та сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно з положеннями Закону України "Про судовий збір" органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звернув увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що "…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…".

Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Також, колегія суддів зазначає, що Головне управління ДФС в Одеській області, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку податкового органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами Господарського процесуального кодексу України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13 листопада 2018 року у справі №804/958/17.

Згідно з ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

На підставі наведеного, враховуючи не подання апелянтом будь-яких належних та допустимих доказів щодо неможливості виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого апелянтом клопотання та надання додаткового строку для усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Колегія суддів відзначає, що апелянт звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.06.2019 у справі про банкрутство Дочірнього підприємства „Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" (завод „Біопром-Одеса") Публічного акціонерного товариства „Укрмедпром".

За приписами ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже у даній справі судочинство здійснюється з урахуванням приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які є спеціальними та визначають певні судові процедури банкрутства та їх строки.

При цьому колегія суддів зазначає, що Господарським судом Одеської області надіслано до суду апеляційної інстанції усі матеріали справи, у зв`язку із чим ухвалою від 15.07.2019 зупинено провадження у справі №916/2019/13 до розгляду Південно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.06.2019 р.

Згідно з статтями 2, 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що безпідставне задоволення клопотання апелянта про продовження строків усунення недоліків призведе до порушення прав інших учасників провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства „Одеський завод бактерійних і вірусних препаратів" (завод „Біопром-Одеса") Публічного акціонерного товариства „Укрмедпром" на розгляд справи у розумні строки.

Судова колегія також відзначає, що апелянтом не надано не тільки доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а й доказів направлення копії апеляційної скарги жодному з учасників провадження у справі про банкрутство, що відповідно позбавляє останніх права на надання свої заперечення на дану скаргу.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019 була отримана апелянтом 29.07.2019, що також підтверджено апелянтом в клопотанні про продовження строку усунення недоліків. Отже кінцевим терміном для усунення недоліків апеляційної скарги є 08.08.2019.

Разом з цим, станом на час винесення даної ухвали недоліки встановлені судом апеляційної інстанції при поданні апеляційної скарги Головним управлінням ДФС в Одеській області не усунуті.

Відповідно до п.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ст.174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Про вказані наслідки Головне управління ДФС в Одеській області було повідомлено в ухвалі Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2019. Разом з цим, скаржником станом на дату винесення даної ухвали не усунуто недоліки апеляційної скарги та не надано суду докази надсилання учасникам справи копії апеляційної скарги листом з описом вкладення та докази сплати судового збору у визначеному законом порядку та розмірі.

За таких обставин апеляційна скарга Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.06.2019 у справі №916/2019/13 підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до ч. 8 ст. 260 ГПК України копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Повернути апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.06.2019 у справі №916/2019/13.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 9 аркушах (на адресу Головного управління ДФС в Одеській області).

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.