ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.08.2019 року Справа № 917/1218/16

Суддя Білоусов С. М. , розглянувши матеріали

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", вул. Будька, 47, м. Гадяч Полтавська область, 37300,

на дії приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича в межах виконавчого провадження ВП № 59533457 по справі № 917/1218/16

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна", вул. Навроцького, 33, кім. 1, м. Львів, 79034 ()

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", вул. Будька, 47, м. Гадяч Полтавська область, 37300,

про стягнення 986 910,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" надійшла скарга № 25/07-01 від 25.07.2019 року (вх. № 31 від 25.07.2019 року) на дії приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича в межах виконавчого провадження ВП № 59533457 по справі № 917/1218/16.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи від 25.07.2019 року справу № 917/1218/16 розподілено судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.07.2019 року прийнято скаргу до розгляду.

Відповідно до приписів ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

В дотримання приписів чинного процесуального законодавства Ухвала суду по даній справі від 29.07.2019 р. була направлена всім учасникам процесу за наявними у матеріалах справи адресами, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями.

Відповідно до чинного законодавства України ухвала суду від 29.07.2019 р. була своєчасно оприлюднена судом у Єдиному Державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи вищевикладене, заявник (боржник, відповідач) та стягувач (позивач) були повідомлені належним чином та обізнані про дату розгляду Господарським судом Полтавської області скарги по даній справі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заявник (боржник, відповідач) та стягувач (позивач) представництво у судове засідання 08.08.2019 року не забезпечили, причин щодо цього суду не повідомили. Явка учасників процесу у судове засідання обов`язковою не визнавалася.

05.08.2019 року від приватного виконавця Павлюк Н.В. до суду надійшли письмові пояснення по суті скарги № 2361 від 30.07.2019 року (вх. № 8129 від 05.08.2019 року), відповідно до яких виконавець просив суд відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

08.08.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" надійшла до суду відповідь на письмові пояснення приватного виконавця № 07/08-4 від 07.08.2019 року (вх. № 8323 від 08.08.2019 року).

Також Товариством з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" подана до суду заява від 08.08.2019 року (вх. № 8349 від 08.08.2019 року), відповідно до якої заявник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича (виконавчий округ місто Київ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 за заявою ТОВ "Лактос Україна" про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1218/16 від 26.06.2017 року про стягнення заборгованості та вчинення примусових виконавчих дій у даному провадженні; визнати неправомірними та зобов`язати приватного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 від 11.07.2019 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 11.07.2019 року, постанову про арешт майна боржника від 11.07.2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 11.07.2019року, винесені приватним виконавцем Павлюком Назаром Васильовичем (виконавчий округ місто Київ) в межах виконавчого провадження ВП № 59533457.

Розглянувши матеріали справи та скарги, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Полтавської області у справі № 917/1218/16 від 15.05.2017 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" (вул. Будька, 47, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лактос Україна" (вул. Навроцького, 33, м. Львів, 79034, ) 891 000,00 грн. основного боргу, 73 062,00 грн. інфляційних втрат, 22 848,66 грн. 3% річних та 14 803,66 грн. витрат по сплаті судового збору.

26.06.2017 року господарським судом на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 15.05.2017 року було видано відповідний наказ у справі № 917/1218/16.

11.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем (приватний виконавець) відкрито виконавче провадження ВП № 59533457 про примусове виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/1218/16 від 26.06.2017 про стягнення заборгованості.

Як вказує скаржник у своїй скарзі, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, він дійшов висновку, що приватний виконавець безпідставно, в порушення приписів чинного законодавства, відкрив виконавче провадження та почав вчиняти дії з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/1218/16 від 26.06.2017 року.

11.07.2019 року стягувач звернувся до приватного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1218/16 від 26.06.2017 року.

11.07.2019 року приватний виконавець виніс ряд постанов:

1) про відкриття виконавчого провадження,

2) про стягнення з боржника основної винагороди в сумі 100 171,43 грн.;

3) про арешт коштів боржника, якою наклав арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках: в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 305299; в ПОЛТАВСЬКЕ ГРУ АТ КБ "ПРИВАТБАНК" МФО 331401, в АТ "ОТП БАНК", МФО 300528; в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 300335, в АТ "УКРЕКСІМБАНК" МФО 322313

4) про арешт майна боржника, якою наклав арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Техмолпром".

З викладеного випливає, що приватний виконавець в день отримання заяви та виконавчого документу (11.07.2019 ро) одразу відкрив виконавче провадження та вчинив декілька виконавчих дій із примусового виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1218/16 від 26.06.2017 року.

Згідно інформації з Єдиного реєстру приватних виконавців приватний виконавець Павлюк Назар Васильович (адреса офісу: 01030, м. Київ, вулиця Хмельницького Богдана (Шевченківський р-н), 58) уповноважений здійснювати діяльність на території виконавчого округу «місто Київ».

Як вбачається з матеріалів справи скаржник зареєстрований в місті Гадяч, Полтавської області, діяльності на території міста Києва не здійснює, будь-якого майна на території міста Києва не має (довідка про відсутність майна та копія виписки з ЄДРПОУ додаються). Приватний виконавець має доступ електронних державних баз даних та реєстрів і йому відома зазначена інформація.

За таких обставин приватний виконавець не мав законних підстав для відкриття та вчинення виконавчих дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром".

Крім того, отримавши у місті Києві від стягувача заяву про відкриття виконавчого провадження у відношенні боржника, який знаходиться і здійснює діяльність у Полтавській області, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. не здійснив перевірку місцезнаходження майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром", а одразу відкрив виконавче провадження та почав вчиняти виконавчі дії.

Вважаючи свої права порушеними Товариством з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" звернулось до суду зі скаргою про: 1) визнання неправомірними дій приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича (виконавчий округ місто Київ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 за заявою ТОВ "Лактос Україна" про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1218/16 від 26.06.2017 року про стягнення заборгованості та вчинення примусових виконавчих дій у даному провадженні; 2) визнання неправомірними та зобов`язання приватного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 від 11.07.2019 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 11.07.2019 року, постанову про арешт майна боржника від 11.07.2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 11.07.2019року, винесені приватним виконавцем Павлюком Назаром Васильовичем (виконавчий округ місто Київ) в межах виконавчого провадження ВП № 59533457.

При розгляді скарги суд виходив з наступного.

Як передбачено ст. 124 Конституції України та ст. 326 ГПК України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Законом України "Про виконавче провадження" регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

У відповідності до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставинах, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об`єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Суд вважає, що заявник своєчасно та обгрунтовано звернувся зі скаргою до господарського суду на постанову та дії приватного виконавця.

Приватний виконавець в своїх поясненнях зазначає, що ним в процесі перевірки наданої інформації підтверджено наявність рухомого майна (коштів) боржника на території виконавчого округу м. Києва та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59533457.

Це твердження не відповідає дійсності, так як жодної перевіреної інформації в день відкриття виконавчого провадження, а саме 11.07.2019 року у приватного виконавця не було, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Тобто, жодних відомостей про наявність рухомого майна боржника в межах виконавчого округу міста Києва, а саме грошових коштів, заява стягувача не містить.

Також в обгрунтування своїх заперечень щодо скарги, приватний виконавець посилається на відповідь Державної фіскальної служби України від 22.03.2019 року, згідно якої боржник має відкриті банківські рахунки в АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АТ «ОТП Банк» та АТ «Укрексімбанк».

Однак зі змісту вищевказаної відповіді вбачається, що вона стосується іншого виконавчого провадження за № 58679513 та датована 22.03.2019 року на запит від 20.03.2019 року. Тому даний доказ як заперечення на скаргу судом відхиляється за безпідставністю.

Крім того, приватний виконавець подав як доказ щодо своїх заперечень на скаргу відповіді банків по рахунках скаржника, а саме відповідь АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 16.07.2019 року, АТ «ОТП Банк» від 18.07.2019 року та АТ «Укрексімбанк» від 17.07.2019 року.

З вищевказаних відповідей банків видно, що вони отримані приватним виконавцем вже після відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено обов`язок приватного виконавця здійснити перевірку інформації про наявність майна боржника при визначенні місця виконання рішення.

Згідно зазначеної законодавчої норми, у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Отже, приватний виконавець мав всі повноваження та обов`язок перевірити інформацію стягувача щодо боржника саме на момент розгляду заяви, однак це ним зроблено не було.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 від 11.07.2019 року, постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 11.07.2019 року, постанова про арешт майна боржника від 11.07.2019 року та постанова про арешт коштів боржника від 11.07.2019 року, є такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 343 ГПК за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та той факт, що приватний виконавець безпідставно 11.07.2019 року відкрив виконавче провадження та почав вчиняти дії з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області № 917/1218/16 від 26.06.2017 року, суд приходить до висновку про задоволення скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" на дії приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича.

Керуючись ст. ст. 234, 342, 343 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмолпром" на дії приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича задовольнити.

2. Визнати неправомірними дій приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича (виконавчий округ місто Київ) щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 за заявою ТОВ "Лактос Україна" про примусове виконання наказу Господарського суду Полтавської області по справі № 917/1218/16 від 26.06.2017 року про стягнення заборгованості та вчинення примусових виконавчих дій у даному провадженні;

3. Зобов`язати приватного виконавця скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59533457 від 11.07.2019 року, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 11.07.2019 року, постанову про арешт майна боржника від 11.07.2019 року, постанову про арешт коштів боржника від 11.07.2019 року, винесені приватним виконавцем Павлюком Назаром Васильовичем (виконавчий округ місто Київ) в межах виконавчого провадження ВП № 59533457.

4. Копію ухвали направити всім учасникам процесу.

Ухвала підписана 08.08.2019 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строк, визначені ст. ст. 256-257 ГПК України, до суду.

Суддя Білоусов С. М.