ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"29" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/302/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дімова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Національного банку України (01601, м.Київ, вул. Інститутська, буд.9);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" (65025, м. Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги);

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (65039, м. Одеса, проспект Гагаріна, буд. 12-А);

про стягнення 3 162 606 403,14 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Цвєтков В.М. довіреність №18-0014/26169 від 17.05.2019р.

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

09.02.2016р. Національний банк України звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт", в якій просить суд в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" перед Національним банком України за кредитним договором №29 про рефінансування від 26.11.2009р. у сумі 3 162 606 403,14 грн, яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 3 092 825 995, 46 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 68 754 093,14 грн, пені за простроченими процентами у розмірі 1 026 314, 54 грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 26.11.2009р., реєстровий номер 4127, та належить Публічному акціонерному товариству "Одесапродконтракт". Позивач просить визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною оцінки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності до проведення торгів, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та встановлення їх, як початкової ціни реалізації наступного предмету іпотеки, передбаченого договором іпотеки, а саме: нерухоме майно цілісний майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" було укладено наступні кредитні договори: № 55 від 23.04.2008р. з додатковими договорами; №73 від 06.11.2008р. з додатковими договорами; №2 від 04.02.2009р. з додатковими договорами; №48 від 17.04.2009р. з додатковими договорами. Зазначені кредитні договори припинили свою дію шляхом їх заміни новими зобов`язаннями, про що укладено кредитний договір про рефінансування №29 від 26.11.2009р., що за своїм змістом є новацією згідно ст. 604 Цивільного кодексу України.

Відповідно до умов зазначеного кредитного договору та додаткових угод до нього Публічне товариство "Імексбанк" отримало кредитні кошти у сумі 3 395 000 000 грн. на строк до 27.07.2016р. за траншами, наданими в розмірі 2 900 000 000 грн. з 29.11.2009 р. до 27.07.2016 р. за відсотковою ставкою 31,0%; за траншами на суму 495 000 000 грн. на строк з 25.03.2014 р. до 27.07.2016 р. за відсотковою ставкою 14,25 %.

З метою забезпечення виконання Публічним товариством "ІМЕКСБАНК" зобов`язань за зазначеним кредитним договором, між Національним банком України та майновим поручителем Публічним акціонерним товариством "Одесапродконтракт" укладено договір іпотеки від 26.11.2009р. № 4127, предметом якого є нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01 (т.1 а.с.73-78).

Оскільки ПАТ "Імексбанк" зобов`язання за кредитним договором не виконано, натомість Постановою правління НБУ від 21.05.2015р. у ПАТ "ІМЕКСБАНК" було відкликано ліцензію та введено процедуру ліквідації, у зв`язку з чим строк виконання грошових зобов`язань банку є таким, що настав, Національний банк звернувся до суду із відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2016р. було порушено провадження у справі № 916/302/16 із призначенням її до розгляду у судовому засіданні.

01.03.2016р. від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які також є майновими поручителями Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (т.1 а.с.105-106), а також клопотання про витребування у позивача всіх документів і матеріалів, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (т.1 а.с.107-108).

У судовому засіданні 02.03.2016р. судом оголошено перерву до 16.03.2016р. об 11 год. 00 хв. Крім того, у вказаному судовому засіданні судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів з підстав його невідповідності ст. 38 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.).

03.03.2016р. Національним банком України подано до суду письмові пояснення (т.1 а.с.116-118), зокрема, щодо обґрунтування необхідності залучення до участі у справі ПАТ "Імексбанк".

16.03.2016р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (т.1 а.с.128-129), згідно якого він просить суд в задоволенні позовних вимог Національного банку України до ПАТ "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити. Відповідач зазначає, що оцінка предмету іпотеки останній раз проводилась перед укладанням іпотечного договору, вартість предмету іпотеки, зазначена в п. 1.4 Іпотечного договору, визначена в Національній валюті України гривні, з часу проведення оцінки курс гривні по відношенню до долару США значно змінився, а також змінилися ціни на ринку нерухомості, тому вартість предмету іпотеки, зазначена в іпотечному договору, не відповідає теперішнім ринковим умовам і значно відрізняється від вартості даного майна на теперішній час. Таким чином, позовні вимоги Національного Банку, за думкою відповідача, не відповідають ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

У судовому засіданні 16.03.2016р. судом було частково задоволено клопотання відповідача про залучення третіх осіб до участі у справі та залучено Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, про що винесено відповідну ухвалу.

Враховуючи залучення до участі у справі третьої особи, судом було відкладено розгляд справи на 04.04.2016р. о 10 год. 30 хв.

04.04.2016 р. від представника відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання за вх.№ 2-168/16 про призначення судової експертизи (т.1 а.с.136-137), згідно якого відповідач просив суд призначити у справі №916/302/16 судову будівельно-оціночну експертизу, при призначенні якої поставити на розгляд та вирішення експерта питання: яка ринкова вартість об`єкту нерухомості: цілісний майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, а також просив доручити проведення експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21).

У судовому засіданні 04.04.2019р. представником ПАТ "Імексбанк" було надано суду письмові пояснення (т.1 а.с.139-141), згідно яких третя особа зазначила, що вимоги Національного банку України в сумі 3 471 418 444,76 грн включені до сьомої черги вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк", акцептованих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується витягом з переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк", акцептованих уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та можуть бути задоволені лише за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, у сьому чергу, за умови дотримання процедури, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, 04.04.2016 р. представником позивача в судовому засіданні була надана заява в порядку ст. 22 ГПК України (т.1 а.с.152-153), згідно якої позивач уточнив початкову ціну реалізації предмету застави та зазначив, що між позивачем і відповідачем було укладено договір іпотеки від 26.11.2009р. за реєстровим № 4127 (із змінами), який забезпечує виконання договору про рефінансування № 29 від 26.11.2009 р., укладеного між Національним банком України та АТ "ІМЕКСБАНК". Пунктом 1.5 договору іпотеки сторонами визначена заставна вартість предмету іпотеки в сумі 150 400 000 грн.

Також, у вищевказаній заяві позивач просив суд, у разі задоволення позовних вимог Національного банку України, в рішенні суду зазначити, зокрема, спосіб реалізації предмету іпотеки та початкову ціну продажу, а саме: визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, визначивши початкову ціну реалізації на рівні заставної вартості майна у розмірі 150 400 000,00 грн.

У судовому засіданні 04.04.2016р. судом було оголошено перерву до 11.04.2016р. об 11 год. 45 хв.

11.04.2016р. представником відповідача у судовому засіданні було надане клопотання про залучення до матеріалів справи Звіту про незалежну оцінку цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, проведену Товариством з обмеженою відповідальність "СТОУН БРИДЖ", згідно якого вартість вказаного об`єкта нерухомості станом на 01.03.2016 р. складає 210 446 066, 00 грн. (т.2 а.с.2-119).

Ухвалою суду від 11.04.2019р., враховуючи клопотання позивача про продовження строку розгляду справи (т.2 а.с.120), судом продовжено строк розгляду справи до 26.04.2016р. та відкладено розгляд справи на 25.04.2016р. о 14 год. 30 хв.

25.04.2016р. у судовому засіданні представником позивача було надано письмові пояснення по заявленим клопотанням відповідача (т.2 а.с.130-132), згідно яких позивач зазначає, що Національний банк України не погоджується з висновком ТОВ "Стоун Бридж" щодо ринкової вартості об`єкта оцінки від 01.03.2016р., а також заперечує щодо призначення судом по справі №916/302/16 судової будівельно-оціночної експертизи з огляду на наявність у договорі заставної вартості.

Представником третьої особи у судовому засіданні 25.04.2016р. було надано письмові пояснення (т.2 а.с.133-134) щодо суми вимог НБУ, що включені до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "Імексбанк".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.04.2016р. у справі №916/302/16 призначено судову будівельно-оціночну експертизу, а також зупинено провадження до закінчення проведення експертизи та повернення вказаної справи до Господарського суду Одеської області.

10.05.2016р. супровідним листом, за підписом керівника апарату суду, для проведення експертизи справа №916/302/16 була направлена до одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

21.06.2016 року за вх.№ 2-3332/16 до канцелярії суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання №2408/24 від 01.06.2016 р. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, про виконання оплати та надання доступу до об`єкта.

Ухвалою суду від 23.06.2016р. провадження у справі було поновлено із призначенням розгляду клопотання експерта в засіданні суду 11.07.2016р. та зобов`язано сторін надати суду документи, визначені у клопотання судового експерта.

Ухвалою суду від 11.07.2016р. клопотання експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України задоволено, ухвалено надати судовому експерту документи, подані представником відповідача у судовому засіданні 11.07.2016р. Крім того вказаною ухвалою зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Одесапродконтракт" сплатити вартість проведення експертизи, згідно рахунку №2408/24 від 01.06.2016 р. та забезпечити прибуття судового експерта до об`єкту дослідження.

Крім того вказаною ухвалою суду провадження у справі №916/302/16 зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

29.05.2018р. до Господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання (т.2 а.с.169), згідно якого експертна установа зазначає, що експертиза у даній справі відноситься до складної категорії, а враховуючи велике завантаження експертів ОНДІСЕ, експертизу може бути проведено не раніше 2-3 -го кварталу 2018 року.

При цьому у вказаному клопотанні зазначено, що у разі виникнення можливості, експертизу буде виконано у більш стислий строк.

Враховуючи вищезазначене, судовий експерт просив суд письмово погодити йому строки виконання експертизи, зазначаючи при цьому, що у разі відмови у погодженні строків, суд не позбавлений можливості призначити проведення експертизи іншим суб`єктам судово-експертної діяльності, визначеним у статті 7 Закону України "Про судову експертизу".

Ухвалою суду від 05.06.2018р. клопотання Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про погодження строків проведення експертизи у справі № 916/302/16 задоволено та погоджено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України строк для закінчення проведення експертизи до 01 жовтня 2018р.

03.09.2018 року до канцелярії суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз міністерства юстиції України надійшло клопотання судового експерта Шеремет М.С. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи №2408 від 20.05.2016р. (т.2 а.с.187-188).

Ухвалою суду від 13.09.2018р., з урахуванням набрання 15.12.2017р. чинності Господарським процесуальним кодексом України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, справу № 916/302/16 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в порядку загального позовного провадження, провадження у справі № 916/302/16 поновлено, розгляд клопотання експерта призначено на "18" жовтня 2018р. о 13 год. 45 хв.

Крім того, вищевказаною ухвалою зобов`язано ПАТ "Одесапродконтракт" надати до суду витребувану судовим експертом документацію.

02.10.2018р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Національного банку України за вх.№20036/18 надійшло клопотання (1-6), відповідно до якого позивач просив суд долучити до матеріалів справи №916/302/16 звіт про оцінку цілісного майнового комплексу, що належить ПАТ Одесапродконтракт, виготовлений ТОВ Верітас Проперті Менеджмент, згідно якого вартість нерухомого майна визначена в розмірі 94 949 244, 00 грн.

Крім того, у своєму клопотання позивач звернув увагу суду на висновки Великої палати Верховного суду, викладені у постанові від 21.03.2018р. у справі №235/3619/15-ц стосовно того/, що не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень

З огляду на зазначене, за твердженням позивача відсутність висновку експерта про вартість майна не перешкоджає розгляду справи судом про звернення стягнення на предмет іпотеки, адже ціна продажу в будь-якому випадку буде визначена експертом під час виконавчого провадження.

Крім того, у вищевказаному клопотанні Національний банк України просив суд закінчити підготовче засідання у справі №916/302/16 та призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 18.10.2018р., приймаючи до уваги порушення судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України строків проведення експертизи у справі №916/302/16, з урахуванням положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та ухвали суду про погодження строків проведення експертизи, а також з огляду на неподання відповідачем витребуваних документів, суд відмовив у задоволенні клопотання судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Шеремет М.С. (вх.ГСОО№ 2-4465/18 від 03.09.2018р.) про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи у справі №916/302/16.

Крім того вказаною ухвалою суду зобов`язано судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України Шеремет М.С. направити на адресу Господарського суду Одеської області матеріли справи №916/302/16, а провадження у справі №916/302/16 зупинено до повернення матеріалів справи №916/302/16 до Господарського суду Одеської області.

31.10.2018р. до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи (т.4 а.с.14-15).

29.03.2019р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов висновок експерта №2408 судової оціночно-будівельної експертизи, складений 22.03.2019 року, разом із матеріалами справи № 916/302/16.

Приймаючи до уваги повернення до суду матеріалів справи разом із висновком судового експерта, ухвалою суду від 15.04.2019р. провадження у справі №916/302/16 поновлено з 08.05.2019р., підготовче засідання призначено на "08" травня о 11год.00хв.

08.05.2019р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.6 а.с.9-11), згідно якої позивач просить суд задовольнити позовні вимоги Національного банку України: в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" перед Національним банком України за Кредитним договором №29 про рефінансування від 26.11.2009р. у сумі 3 162 606 403,14 грн, яка складається із заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 3 092 825 995,46 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 68 754 093,14 грн, пені за простроченими процентами у розмірі 1 026 314,54 грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 26.11.2009р., за реєстровим номером 4127, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та належить Публічному акціонерному товариству "Одесапродконтракт" (, адреса: Одеська обл., м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, буд. 34), а саме нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, що складається з:

- будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, автоплатформою і залізничною колією, А, пд "А", А1, а, а1, загальною площею: 20 635.3 кв.м;

- адміністративного корпусу, Б, пд "Б", загальною площею: 2 326 кв.м;

- будівлі охорони, В;

- автовагової, Г, загальною площею: 27.3 кв.м.;

- будівлі електроцеху, Е, е, е1, загальною площею: 399.2 кв.м.;

- складу мастил і масел, Є, загальною площею: 74.1 кв.м.; -

- матеріального складу, ж1, ж2;

- водомірного вузла, И;

- розподільчого пристрою, К;

- будівлі котельної, Л, Л1, л, л1, загальною площею: 860.7 кв.м.;

- насосної ІІ-го підйому, М, загальною площею: 64.3 кв.м.;

- мазутонасосної, Н, Н1, загальною площею: 53 кв.м.;

- столярного цеху, О, О1, загальною площею: 250.1 кв.м.;

- будівлі ремонтно-механічної, П, загальною площею: 32.7 кв.м.;

- цеху фасовки мастил, Р, загальною площею: 274.6 кв.м.;

- торгівельного павільйону, Т, загальною площею: 71.5 кв.м.;

- пункту мийки машин, XI;

- блок-заправки, І-ІІ;

- градильної з крапильною, III;

- мазутосховища, IV;

- димових труб, V, VI;

- резервуарів, VII, VIII;

- брукування, IX;

- естакади, X;

- огорожі, № 1-7;

- складу мастил і масел, Ж, ж, загальною площею: 591.1 кв.м.;

- всі невіддільні від вищезазначеного майна: поліпшення, складові частини, внутрішні системи, реконструкції, зміни та доробки, тощо.

Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Також 8.05.2019р. позивачем до канцелярії суд було надано заперечення на висновок експерта про вартість майна, згідно яких Національний банк України просить суд не брати до уваги висновок №2408 від 22.03.2019р. судової оціночно-будівельної експертизи, оскільки за наслідком розгляду висновку експерта, позивач дійшов висновку, що визначена експертом вартість перевищує середній діапазон ринкових цін на об`єкти, подібні об`єкту оцінки. На думку позивача, експерт припустився помилки у дослідженні найбільш ефективного використання об`єкта оцінки.

У судовому засіданні 08.05.2019р. суд оголосив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на "27" травня 2019р. о 14 год. 45 хв.

Крім того, ухвалою суду від 10.05.2019р. судом повідомлено ПАТ "Одесапродконтракт" та ПАТ "Імексбанк" про відкладення підготовчого засідання по справі №916/302/16 на 27.05.2019р. о 14 год. 45 хв.

Ухвалою суду від 27.05.2019р. судом продовжено строк підготовчого провадження до 03 липня 2019р. із одночасним відкладенням підготовчого засідання на 12 червня 2019р. об 11 год. 30 хв.

03.06.2019р. Національним банком України було надано до канцелярії суду клопотання про залучення додаткових доказів до матеріалів справи (т.6 а.с.38-39), а також надано пояснення щодо підтвердження кредиторських вимог за договором (в частині пені).

Раніше у своїх поясненнях позивач зазначав про відхилення уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" кредиторських вимог Національного банку України на загальну суму 1 038 628,45 грн., які складаються з нарахованої пені за несплату відсотків, а саме: 1 026 314,54 грн. заборгованість за пенею по відсоткам за договором №29 та 12 313,91 грн - заборгованість за пенею по відсоткам за договором №60.

Разом з тим, в подальшому рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2259 від 2.10.2016р. затверджені зміни №4 до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк", акцептованих уповноваженою особою Фонду, згідно якого вимоги Національного банку України на суму 3 472 457 073,21 грн було акцептовано, тобто включено до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк".

Ухвалою суду від 12.06.2019р. підготовче провадження у справі №916/302/16 закрито із одночасним призначенням справи до розгляду по суті в засіданні суду на 03.07.2019р. о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 03.07.2019р. судом було оголошено перерву до 29.07.2019р. об 11 год. 00 хв., про що, в порядку ст. 120 ГПК України, було повідомлено відповідача та третю особу.

16.08.2019р. Національним банком України було подано до суду пояснення (т.6 а.с.74-75) стосовно надіслання вимоги про погашення заборгованості. При цьому, позивачем було зауважено про відсутність з боку відповідача жодних заперечень щодо отримання такої вимоги.

Водночас, позивач зауважив, що направлення вимоги Іпотекодавцю є обов`язковим при зверненні стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, разом з тим звернення Іпотекодержателем до суду із позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів по суті і є пред`явленням Іпотекодавцю вимоги, при цьому направлення окремою вимоги умовами договору іпотеки та ч. 2 ст. 35 закону України "Про іпотеку" не передбачено.

Аналогічної позиції, як вказує позивач, дотримається і Верховний суд, що знаходить свої відображення у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019р. у справі №310/11024/15-ц.

У судовому засіданні 29.07.2019р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання 29.07.2019р. не з`явився, про причини відсутності суд не повідомляв. Водночас суд зазначає про обізнаність відповідача про розгляд справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, що підтверджують отримання відповідачем судових ухвал (т.6 а.с.3, 27, 71), та наявність в матеріалах справи заперечень щодо позову.

Представник третьої особи, ПАТ "Імексбанк", у судове засідання не з`явився, про причини відсутності суд не повідомляв, при цьому про розгляд справи третя особа обізнана, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення (а.с.т.6 а.с.4, 26, 47, 62, 72), що підтверджують отримання ПАТ "Імексбанк" ухвал суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред`явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, фізичні особи - підприємці, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приймаючи до уваги, що, розглядаючи справу, суд повинен дослідити усі правовідносини, що виникли між сторонами, та надати їм відповідну правову оцінку, а також з огляду на імперативні вимоги ст. 39 Закону України "Про іпотеку" щодо предмету доведення та змісту рішення, суд вказує наступне.

Оцінюючи наявність заборгованості, у часткове погашення якої позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст. 1054 ЦК України).

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Нормами ст. 345 Господарського кодексу України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, який укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.11.2009р. між Національним банком України (Кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Одесапродконтракт" (Позичальник) було укладено кредитний договір про рефінансування №29 (т.1 а.с.14-27), відповідно до умов якого сторони прийняли рішення про припинення своїх зобов`язань за первісними кредитними договорами шляхом їх заміни новими зобов`язаннями, що випливають з даного договору, що за своїм змістом є новацією згідно ст. 604 Цивільного кодексу України.

В подальшому між Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Одесапродконтракт" було укладено ряд додаткових угод (т.1 а.с.28-72), якими було внесено зміни до кредитного договору про рефінансування.

Пунктом 1.1. договору в редакції додаткової угоди №9 від 25.03.2014р. (т.1 а.с.59-62) сторони погодили, що Кредитор надає позичальнику кредит рефінансування (з урахуванням раніше здійсненого) в сумі 3 395 000 000 грн.

За умовами п.2.3.1. кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Кредитору суму кредиту та проценти за користування ним.

Строки погашення кредиту та процентну ставку сторонами було погоджено у кредитному договорі рефінансування з урахуванням додаткових угод.

За змістом ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вказує позивача, на виконання умов кредитного договору, ПАТ "Імексбанк" було отримано кредитні кошти у сумі 3 395 000 000 грн на строк до 27.07.2016р. за траншами наданими в розмірі 2 900 000 000 грн та 495 000 000 грн.

За приписами п.п. 8, 16, 17 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність"; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27 травня 2015 року №330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Імексбанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №105 від 27.05.2015р. "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" (т.1 а.с.145-146), згідно якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Імексбанк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 27.05.2015р., а також призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "Імексбанк".

Згідно до п.3 ч.2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на момент початку ліквідації банку) з дня призначення уповноваженої особи Фонду строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції станом на момент початку ліквідації банку) уповноважена особа Фонду з дня свого призначення складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Частинами 3 та 8 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. При цьому, вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як встановлено судом, Управлінням Національного банку України в Одеській області було направлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" заяву від 18.06.2015р. за №28-013/4035/БТ про визнання кредитором (т.1 а.с.148-150). Згідно вказаної заяви, заборгованість ПАТ "Імексбанк" за кредитним договором №29 складає 3 162 606 403,14 грн, з яких заборгованість по поверненню кредитних коштів - 3 092 825 995, 46 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом - 68 754 093,14 грн, пеня за простроченими процентами - 1 026 314, 54 грн.

Як вказує позивач, такі вимоги Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" було акцептовано та включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Водночас, як встановлено судом в процесі розгляду справи з пояснень ПАТ "Імексбанк", на підставі заяви Національного банку України Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладі фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" до акцептованого реєстру кредиторів ПАТ "Імексбанк" включено вимоги НБУ по кредитному договору від 26.11.2009р. №29 у сумі 3 161 50 088,60 грн (заборгованість по кредиту та відсоткам).

Водночас вимоги по сумі пені у розмірі 1 026 314, 54 грн до реєстру включено не було.

В подальшому позивачем було залучено до матеріалів справи рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2259 від 27.10.2016р. (т.6 а.с.42), яким затверджено зміни №4 до переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк" та зазначено, що після затвердження змін загальна сума акцептованих вимог кредиторів збільшилась на 10 383 557,12 грн та становить 8 888 609 179,03 грн.

Також позивачем залучено до матеріалів справи роздруківку електронного повідомлення (т.6 а.с.44), надісланого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" стосовно додаткового затвердження акцептованих вимог Національного банку України на суму 1 038 628,45 грн.

Отже, матеріалами справи достеменно встановлено факт включення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Імексбанк" до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "Імексбанк" суму заборгованості третьої особи по кредитному договору про рефінансування №29 від 26.11.2009р. у розмірі 3 092 825 995, 46 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 68 754 093,14 грн, пені за простроченими процентами у розмірі 1 026 314, 54 грн., а отже такі вимоги мають бути задоволені в повному обсязі.

Водночас, як вказує позивач, ПАТ "Імексбанк" свої зобов`язання за кредитним договором рефінансування №29 від 26.11.2009р. наразі не виконано, заборгованість не погашена.

Враховуючи, порушення ПАТ "Імексбанк" прийнятих на себе за кредитним договором про рефінансування №29 від 26.11.2009р. зобов`язань, з метою часткового задоволення вимог НБУ за вказаним кредитним договором, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за укладеним між Національним банком України та Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" іпотечним договором від 26.11.2009р. шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, у зв`язку з чим суд вказує наступне.

Як встановлено судом, 26.11.2009р. в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором про рефінансування №29 від 26.11.2009р. між Національним банком України (Іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством "Одесапродконтракт" (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір (т.1 а.с.73-79), посвідчений приватним нотаріусом Чужовською Н.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №4127.

В подальшому між сторонами було укладено низку договорів про зміни: №1 від 24.03.2011р. (т.1 а.с.79-80), №2 від 20.10.2011р. (т.1 а.с.81-84), №3 від 26.03.2014р. (т.1 а.с.85-88).

Так предметом забезпечення за Договором іпотеки є: цілісний майновий комплекс, що складається з: будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, авто платформою і залізничною колією, літ. "А, пд (А), А1, а, а1", загальною площею: 20 635.3 кв.м; адміністративного корпусу, літ. "Б, пд (Б)", загальною площею 2 326 кв.м; будівлі охорони, літ. "В", автовагової, літ. "Г", загальною площею 27.3 кв.м.; будівлі електроцеху, літ. "Е, е, е1", загальною площею: 399.2 кв.м.; складу мастил і масел, літ. "Є", загальною площею 74.1 кв.м.; матеріального складу, літ. "ж1, ж2"; водомірного вузла, літ. "И"; розподільчого пристрою, літ. "К"; будівлі котельної, літ. "Л, Л1, л, л1", загальною площею: 860.7 кв.м.; насосної ІІ-го підйому, літ. "М", загальною площею 64.3 кв.м.; мазутонасосної, літ. "Н, Н1, загальною площею: 53 кв.м.; столярного цеху, літ. "О, О1", загальною площею: 250.1 кв.м.; будівлі ремонтно-механічної, літ. "П", загальною площею 32.7 кв.м.; цеху фасовки мастил, літ. "Р", загальною площею: 274.6 кв.м.; торгівельного павільйону, літ. "Т", загальною площею 71.5 кв.м.; пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, № 1-7; складу мастил і масел, літ. "Ж, ж", загальною площею 591.1 кв.м. та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці, площею 60 000 кв.м.

У відповідності до п. 1.6. іпотечного договору іпотека розповсюджується на всі невіддільні від майна: поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть у майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем, в період дії цього договору, всілякого роду поліпшення, реконструкції, зміни, доробки тощо, автоматично стають предметом даного договору іпотеки - предметом іпотеки.

Згідно п.3.1.5. іпотечного договору іпотекодержатель має право вимагати від Боржника незалежно від настання строку погашення кредиту дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором, а при незадоволенні його вимоги - звернути стягнення на Предмет іпотеки у відповідності до закону та цього Договору при наявності також наступних підстав: порушення Іпотекодавцем зобов`язань за цим Договором, зокрема, щодо вжиття заходів, необхідних для збереження та/чи страхування Предмету Іпотеки; невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором; здійснення правочинів щодо відчуження Іпотекодавцем Предмету Іпотеки або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без письмової згоди Іпотекодержателя; невиконання зобов`язань п.4.1.6. цього Договору в частині укладення відповідних договорів страхування; порушення Іпотекодавцем обов`язку щодо попередження Іпотекодержателя до укладення цього Договору про всі відомі першому права та вимоги інших осіб на Предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку; порушення кримінальної справи у відношенні особи Іпотекодавця.

Пунктом 3.1.6. іпотечного договору визначено право Іпотекодержателя звернути стягнення на Предмет іпотеки, у випадках передбачених п.3.1.5. цього Договору, реалізувати його відповідно до розділу 5 цього Договору і за рахунок вирученої від реалізації Предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи суму кредиту, сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов`язаних з реалізацією Предмета іпотеки.

За умовами п. 5.1. іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки та його реалізацію, зокрема, якщо у момент настання строку виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором вони не будуть виконані в повному обсязі, зокрема: при повному або частковому неповерненні у встановлені відповідно до Кредитного договору строки суми кредиту; та/або при несплаті або частковому несплаті у передбачені Кредитним договором строки сум процентів (у тому числі процентів за неправомірне користування кредитом); та/або при несплаті в строк сум неустойки (пені, штрафу), що передбачені Кредитним договором.

Згідно п. 5.2. договору Іпотекодержатель у разі виникнення у нього права на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд звертає стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса; у позасудовому порядку, а саме: передачі Іпотекодавцем у власність Іпотекодержателю Предмету іпотеки, продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмету іпотеки або іншим способом, що не суперечить чинному законодавству на момент реалізації Предмету іпотеки

Пунктом 5.3. іпотечного договору встановлено, що право визначення підстави і способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю.

Цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором та додаткових договорів/угод до нього та договором про відступлення права вимоги (п.7.1. іпотечного договору в редакції договору про зміни №2).

Як встановлено судом, з огляду на невиконання Позичальником - Публічним акціонерним товариством "Імексбанк" зобов`язань за вищевказаним кредитним договором про рефінансування, позивачем на адресу Іпотекодавця було надіслано вимогу про виконання зобов`язань від 04.09.2015р. за №28-013/5063 (т.1 а.с.99-100), що підтверджується наявним в матеріалах справи реєстром №172 (т.6 а.с.76).

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

За змістом припису частини другої статті 35 Закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного суду від 29.05.2019р. у справі №310/11024/15-ц.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем жодних заперечень щодо отримання такої вимоги висловлено не було, а також не було надано доказів її виконання, та не висловлено під час розгляду справи заперечень щодо суми заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно до ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Порядок задоволення вимог встановлений розділом п`ятим Закону України "Про іпотеку". Згідно до ст. 33 цього закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказане цілком кореспондується зі ст.589 Цивільного кодексу України, відповідно до якої у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Суд також зазначає, що у відповідності до ст. 7 вищевказаного закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку").

Статтею 41 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

За таких обставин, оскільки судом встановлено факт невиконання ПАТ "Імексбанк" зобов`язань за кредитним договором про рефінансування, суд вважає правомірним за`явлення позивачем вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

Частиною 2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

З огляду на викладене, всі перераховані відомості підлягають включенню судом до резолютивної частини рішення.

Також суд зауважує про те, що під час розгляду даної справи було внесено зміни до ст.39 Закону України "Про іпотеку" щодо початкової ціни предмета іпотеки.

За таких обставин, у зв`язку із тим, що на законодавчому рівні визначено, що у рішенні суду у разі продажу майна на прилюдних торгах початкова ціна предмета іпотеки не зазначається, суд, згідно з положеннями п.3 ч.4 ст.238 ГПК України, не надає оцінки аргументам учасників справи та поданим ними доказам, що стосуються початкової ціни предмету іпотеки, в тому числі висновку судового експерта від 22.03.2019р. та запереченням позивача щодо такого висновку.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. В рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (65038, м. Одеса, Проспект Гагаріна, 12-А, ) перед Національним банком України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) за кредитним договором №29 про рефінансування від 26.11.2009р. у сумі 3 162 606 403 /три мільярди сто шістдесят два мільйони шістсот шість тисяч чотириста три/ грн 14 коп., яка складається з заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 3 092 825 995 /три мільярди дев`яносто два мільйони вісімсот двадцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять/ грн 46 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 68 754 093 /шістдесят вісім мільйонів сімсот п`ятдесят чотири тисячі дев`яносто три/ грн 14 коп., пені за простроченими процентами у розмірі 1 026 314 /один мільйон двадцять шість тисяч триста чотирнадцять/ грн 54 коп. звернути стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 26.11.2009р., за реєстровим номером 4127, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та належить Публічному акціонерному товариству "Одесапродконтракт" (65025, м. Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги, ), а саме нерухоме майно: цілісний майновий комплекс, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 01, що складається з:

будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, авто платформою і залізничною колією, літ. "А, пд (А), А1, а, а1", загальною площею: 20 635.3 кв.м; адміністративного корпусу, літ. "Б, пд (Б)", загальною площею 2 326 кв.м; будівлі охорони, літ. "В", автовагової, літ. "Г", загальною площею 27.3 кв.м.; будівлі електроцеху, літ. "Е, е, е1", загальною площею: 399.2 кв.м.; складу мастил і масел, літ. "Є", загальною площею 74.1 кв.м.; матеріального складу, літ. "ж1, ж2"; водомірного вузла, літ. "И"; розподільчого пристрою, літ. "К"; будівлі котельної, літ. "Л, Л1, л, л1", загальною площею: 860.7 кв.м.; насосної ІІ-го підйому, літ. "М", загальною площею 64.3 кв.м.; мазутонасосної, літ. "Н, Н1", загальною площею: 53 кв.м.; столярного цеху, літ. "О, О1", загальною площею: 250.1 кв.м.; будівлі ремонтно-механічної, літ. "П", загальною площею 32.7 кв.м.; цеху фасовки мастил, літ. "Р", загальною площею: 274.6 кв.м.; торгівельного павільйону, літ. "Т", загальною площею 71.5 кв.м.; пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, № 1-7; складу мастил і масел, літ. "Ж, ж", загальною площею 591.1 кв.м.; всі невіддільні від вищезазначеного майна: поліпшення, складові частини, внутрішні системи, реконструкції, зміни та доробки, тощо.

Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Одесапродконтракт" (65025, м. Одеса, 19-й км. Старокиївської дороги, ) на користь Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ) судовий збір у сумі 206 700 /двісті шість тисячі сімсот/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 серпня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська