ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. Справа №921/600/17-г/5

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Скрипчук О.С.,

секретар судового засідання Гула Б.Я.

розглянув апеляційну скаргу Прокуратури Тернопільської області від 18.06.2019 за №05/2-207вих.19

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.06.2019 (суддя Стопник С.Г., м. Тернопіль) про виправлення помилки в наказі суду від 20.09.2018 та поновлення строку пред`явлення його до виконання (за заявою стягувача - Державної судової адміністрації України)

у справі № 921/600/17-г/5

за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, м. Тернопіль

до відповідача-1 Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, м. Тернопіль

до відповідача-2 Прокуратури Тернопільської області , м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , с.Гаї-Шевченківські , Тернопільський район, Тернопільська область

про стягнення 23 385,55 грн.

представники:

від позивача - не з`явився,

від відповідача-1 - не з`явився,

від відповідача-2 - Яворський Я.Т.,

від третьої особи - не з`явився,

від стягувача - не з`явився.

30.05.2019 до Господарського суду Тернопільської області надійшла заява Державної судової адміністрації України за №10-13816/19 від 24.05.2019 про виправлення помилки в наказі суду від 20.09.2018 у справі №921/600/17-г/15 та поновлення строку пред`явлення його до виконання (а.с. 251-253,т.2).

Вказана заява мотивована тим, що у наказі суду про стягнення з Прокуратури Тернопільської області в дохід Державного бюджету України 1600,00 грн. судового збору, допущено низку помилок, а саме: невірно зазначено строк пред`явлення наказу до виконання (вказано три роки замість трьох місяців); не зазначено відомостей про стягувача - Державну судову адміністрацію України; зазначено неактуальну інформацію про банківські реквізити рахунку, на який необхідно здійснити стягнення. У зв`язку з наведеним, заявник просив суд виправити наведені помилки, а також поновити стягувачу строк на пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.06.2019 (а.с. 276-280, т.2) вказану заяву задоволено, внесено відповідні виправлення в наказ Господарського суду Тернопільської області від 20.09.2018 у справі №921/600/17-г/5 про стягнення судового збору та поновлено строк для пред`явлення вказаного наказу до виконання, встановивши, що він може бути пред`явлений до виконання з 07 червня 2019 року до 08 вересня 2019 року.

Дану ухвалу оскаржила Прокуратура Тернопільської області з підстав її необґрунтованості, неправильного застосування судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви Державної судової адміністрації України.

Скаржник покликається, зокрема, на наступне:

1) відповідно до положень ГПК України, пропущений строк на пред`явлення наказу до виконання може бути поновлений судом з причин, що визнані ним поважними; відповідні обставини повинна довести сторона, яка просить поновити такий строк; натомість, у своїй заяві Державна судова адміністрація не наводить жодних причин пропуску цього строку і підстав їх поважності;

2) допущення судом помилок у наказі від 20.09.2018 не пояснює причин тривалого невжиття заявником заходів щодо їх усунення. Так, з матеріалів справи випливає, що заявник протягом тривалого часу (понад 8 місяців) не вживав жодних дій, пов`язаних із пред`явленням цього наказу до виконання чи дій, спрямованих на внесення виправлень до наказу;

3) помилка суду щодо зазначення у наказі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативними нормами Закону, які не можуть бути змінені судом;

4) судом не було встановлено з якого часу відбулася зміна реквізитів банківського рахунку, на який підлягають стягненню кошти в дохід Державного бюджету України.

Позивач, відповідач-1, третя особа та стягувач не забезпечили явку своїх представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання за адресами, відомості про які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Водночас, ними не було виконано вимог ухвали суду від 26.06.2019 та не подано відзивів чи письмових пояснень по суті апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, а також на те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, враховуючи завершення процесуального строку для розгляду апеляційної скарги, встановленого ст.273 ГПК України, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо завершити без представників позивача, відповідача-1, третьої особи та стягувача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, оцінивши подані сторонами доводи та докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №921/600/17-г/5 за позовом Тернопільського міськрайонного центру зайнятості до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області та Прокуратури Тернопільської області за участю третьої особи ОСОБА_1 про стягнення 23 385,55 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 27.04.2018, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2018, позов у даній справі задоволено, стягнуто з Прокуратури Тернопільської області: - на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 23385,55 грн виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_1 ; - в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів УДКСУ м.Тернополя; код отримувача 37977726, банк отримувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код банку отримувача (МФО) 838012, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101, код ЄДРПОУ суду 03500022) - 1600 грн судового збору.

20.09.2018 на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 27.04.2018, яке набрало законної сили, видано відповідні накази (а.с. 201-202, т.2):

1) про стягнення з Прокуратури Тернопільської області на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 23385,55 грн виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітному ОСОБА_1 , який повернуто суду Головним управління Державної казначейської служби України як виконаний (лист вх.№1799 від 28.09.2018);

2) про стягнення з Прокуратури Тернопільської області в дохід Державного бюджету України 1600 грн судового збору.

Другий наказ, який стосується даного судового розгляду, викладено Господарським судом Тернопільської області в такій редакції: «Стягнути з Прокуратури Тернопільської області (вул. Листопадова, 4, м.Тернопіль, Тернопільська область, код 02910098) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів УДКСУ м.Тернополя; код отримувача 37977726, банк отримувача ГУ ДКСУ у Тернопільській області, код банку отримувача (МФО) 838012, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101, код ЄДРПОУ суду 03500022) - 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору. Строк пред`явлення наказу до виконання становить три роки -до "05" вересня 2021 р. включно».

21.09.2018 вказаний наказ було направлено Державній судовій адміністрації України.

Як було зазначено вище, 30.05.2019 на адресу Господарського суду Тернопільської області надійшла заява від Державної судової адміністрації України про виправлення помилки в наказі суду від 20.09.2018 та про поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 07.06.2019 було внесено зміни до наказу шляхом викладення його в наступній редакції:

«Стягнути з Прокуратури Тернопільської області (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 02910098) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) - 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул. Липська, 18/5, )

Боржник: Прокуратура Тернопільської області (вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 02910098).

Строк пред`явлення наказу до виконання становить три місяці - до 05 грудня 2018 року».

Пунктом 3 оскаржуваної ухвали Державній судовій адміністрації України поновлено строк для пред`явлення вказаного наказу до виконання, встановивши, що він може бути пред`явлений до виконання з 07 червня 2019 року до 08 вересня 2019 року.

Відповідно до ст. 326, 327 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Вказаною статтею також передбачено, що у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Також, частиною 1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, при виготовленні наказу суду від 20.09.2018, Господарським судом Тернопільської області було допущено помилки, які полягали у наступному: незазначенні в тексті наказу повного найменування стягувача, його місцезнаходження та ідентифікаційного коду; помилковому зазначенні у наказі більшого строку пред`явлення його виконання - трьох років із вказівкою на кінцеву дату 05.09.2021, замість трьох місяців, які спливали 05.12.2018.

Більше того, незазначення у виконавчому документі обов`язкових реквізитів щодо стягувача є підставою для повернення його без виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із доводами Державної судової адміністрації України та висновками місцевого господарського суду про те, що при видачі наказу було допущено помилки в частині незазначення реквізитів стягувача та зазначення неправильного строку на пред`явлення наказу до виконання, у зв`язку з чим відповідні помилки підлягають виправленню на підставі ст.328 ГПК України.

Стосовно виправлення судом першої інстанції реквізитів банківського рахунку, на який підлягає зарахуванню сума судового збору, то таке не може вважатися зміною змісту резолютивної частини рішення суду, оскільки суд першої інстанції не змінив адресата коштів - Державний бюджет України, а лише банківські реквізити, за якими відповідні кошти мали бути перераховані у дохід Державного бюджету України.

Статтею 329 ГПК України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Аналогічні положення передбачено і в ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як було зазначено вище, при видачі наказу Господарський суд Тернопільської області помилково зазначив значно більший строк пред`явлення цього наказу до виконання (до 05.09.2021), ніж передбачений чинним законодавством (до 05.12.2018), внаслідок чого Державна судова адміністрація України, як стягувач, отримала підстави для пред`явлення такого наказу до виконання у вказаний більший строк.

Натомість, виявивши в межах цього строку допущену судом помилку, Державна судова адміністрація України звернулася із заявою про виправлення цієї помилки та встановлення правильного строку пред`явлення наказу до виконання, який станом на момент подання заяви про виправлення цієї помилки (30.05.2019) вже сплив.

У зв`язку з цим судова колегія спростовує покликання Прокуратури Тернопільської області, що неведені нею в апеляційній скарзі, та наголошує на тому, що пропуск заявником строку для пред`явлення наказу до виконання пов`язаний не з його бездіяльністю чи іншими обставинами, залежними від нього, а зумовлений саме через помилку Господарського суду Тернопільської області.

Клопотання заявника про поновлення строку пред`явлення наказу до виконання судова колегія вважає обґрунтованим та таким, що було правомірно задоволено судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що постановлена відповідно до обставин справи та з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 271, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 07.06.2019 у справі №921/600/17-г/5 залишити без змін, а апеляційну скаргу Прокуратури Тернопільської області - без задоволення.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Матеріали справи повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 14.08.2019.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя О.С. Скрипчук