ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/460/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019, прийняте суддею Волковим Р.В., м. Одеса, повний текст складено 17.05.2019,

у справі №916/460/19

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса"

про стягнення 9737,61 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 р. Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 9737,61 грн, з яких: 9103,87 грн пені та 633,74 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором постачання природного газу №3202/16-ТЕ-23 від 21.12.2015.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.02.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №916/460/19.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.04.2019 у справі №916/460/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд послався на доведеність факту неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором постачання природного газу №3202/16-ТЕ-23 від 21.12.2015, проте врахував наявність передбачених Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії підстав для списання заявлених позивачем до стягнення сум пені та 3% річних.

26.04.2019 до Господарського суду Одеської області від Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" надійшла заява про підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу №33 від 25.04.2019 (вх.№8392/19 від 26.04.2019), в якій останнє просило стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3813 грн.

До вказаної заяви відповідачем додано копії акту б/н від 25.04.2019 надання правничої допомоги по договору від 05.04.2019, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1625 від 04.03.2008 та квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 25.04.2019 про сплату 3813 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі №916/460/19 (суддя Волков Р.В.) заяву Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що розмір заявленої до стягнення суми витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, відтак суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі №916/460/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" №33 від 25.04.2019 (вх.№8392/19 від 26.04.2019) про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції повинен був виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, при цьому надані до суду відповідачем докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу є неналежними, оскільки останні не містять погодинного переліку витраченого адвокатом часу на підготовку процесуальних документів та інших витрат, понесених у зв`язку з представництвом інтересів Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" у даній справі.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною десятою статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина сьома статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 1921 грн (стаття 7 Закону України Про державний бюджет України на 2019 рік).

Враховуючи викладене та з огляду на ціну позову у даній справі (9737,61 грн), перегляд оскаржуваного додаткового рішення за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Між тим у зв`язку з перебуванням судді Мишкіної М.А. у відпустці за розпорядженням керівника апарату суду №514 від 05.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/460/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду 05.08.2019 для розгляду апеляційної скарги у справі №916/460/19 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.08.2019 у визначеному складі суддів справу №916/460/19 прийнято до свого провадження.

Приватне підприємство "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у визначеному складі суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2019 між Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" ("Клієнт") та адвокатом Черток О.В. ("Адвокат") укладено договір про надання правової допомоги б/н (далі договір б/н від 05.04.2019), відповідно до пункту 1 якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе обов`язок здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги в порядку, встановленому чинним законодавством.

За умовами пункту 2 договору б/н від 05.04.2019 на виконання цієї угоди Адвокату доручається, зокрема, представляти інтереси Клієнта у всіх судах усіх інстанцій з усіма правами, що надаються стороні в процесі.

Сторони домовилися, що гонорар Адвокату за виконання умов даного договору сплачується відповідно до підписаних актів виконаних робіт та виплачується протягом семи банківських днів з дня підписання акту готівкою з видачею корінця (квитанції) до прибуткового касового ордеру (пункт 6 договору б/н від 05.04.2019).

Пунктом 9 договору б/н від 05.04.2019 передбачено, що цей договір вступає в силу з дня його укладання та діє до 31.12.2021.

В подальшому між Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та адвокатом Черток О.В. було складено акт б/н від 25.04.2019 надання правничої допомоги по договору від 05.04.2019 (далі акт б/н від 25.04.2019).

Зі змісту акту б/н від 25.04.2019 вбачається, що даним актом підтверджується надання правової допомоги Адвокатом у взаємовідносинах між Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стосовно виконання умов договору №3202/16-ТЕ-23 від 21.12.2015.

Згідно з актом б/н від 25.04.2019 Адвокат надав Клієнту правничу допомогу, яка включає: консультацію з питань виконання умов договору та перспектив судового розгляду справи (витрачений час 0,5 год) на суму 835 грн; підготовку відзиву на позовну заяву про стягнення 9737,61 грн, направлення копії відзиву позивачу та подання відзиву до Господарського суду Одеської області (витрачений час 1 год) на суму 1489 грн; участь у судових засіданнях у справі №916/460/19 (витрачений час 1 год) на суму 1489 грн. Сторони підтверджують, що правова допомога надана в повному обсязі, претензії до якості надання правової допомоги відсутні.

Відповідно до акту б/н від 25.04.2019 загальна сума наданої правової допомоги складає 3813 грн.

Приватне підприємство "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" сплатило адвокату Черток О.В. 3813 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 25.04.2019, в графі "Підстава" якої зазначено "Договір про надання правової допомоги від 05.04.2019, акт виконаних робіт по справі №916/460/19 від 25.04.2019".

Задовольняючи частково заяву Приватного підприємства "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу №33 від 25.04.2019 (вх.№8392/19 від 26.04.2019), суд першої інстанції послався на неспівмірність заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на оплату послуг адвоката зі складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, а тому дійшов висновку про необхідність зменшення розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до 1500 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як зазначалося вище, у пункті 6 договору б/н від 05.04.2019 Приватне підприємство "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та адвокат Черток О.В. узгодили, що гонорар Адвокату за виконання умов даного договору сплачується відповідно до підписаних актів виконаних робіт та виплачується протягом семи банківських днів з дня підписання акту готівкою з видачею корінця (квитанції) до прибуткового касового ордеру.

Таким чином, колегія суддів враховує, що відповідач та адвокат Черток О.В. у передбаченому законом порядку, уклавши договір б/н від 05.04.2019, дійшли згоди щодо механізму сплати гонорару за надання правової допомоги, між тим вказаний договір не містить умов щодо порядку обчислення гонорару та ціни послуг, що надаються адвокатом.

При цьому Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що у разі відсутності у тексті договору умов щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у додатковій постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 та у постанові від 21.03.2019 у справі №914/359/18.

Відповідно до частин першої, третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Одеської області від 25.04.2019 у справі №916/460/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Отже, беручи до уваги рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову у даній справі, апеляційний господарський суд зазначає, що в силу процесуального імперативу інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, витрати відповідача на професійну правничу допомогу, покладаються на позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу приписів частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Колегія суддів вбачає, що надання адвокатом Черток О.В. правової допомоги Приватному підприємству "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" під час розгляду місцевим господарським судом справи №916/460/18 підтверджується наявними у матеріалах справи копіями укладеного між Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" та адвокатом Черток О.В. договору про надання правової допомоги б/н від 05.04.2019, підписаного між сторонами вказаного договору акту б/н від 25.04.2019, який містить детальний опис наданих відповідачу адвокатом Черток О.В. послуг (консультацію з питань виконання умов договору та перспектив судового розгляду справи; підготовку відзиву на позовну заяву, направлення копії відзиву позивачу та подання відзиву до Господарського суду Одеської області; участь у судових засіданнях у справі №916/460/19) та квитанції до прибуткового касового ордеру №2 від 25.04.2019 про сплату 3813 грн.

При цьому, перевіривши викладений в акті б/н від 25.04.2019 перелік наданих Приватному підприємству "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" адвокатом Черток О.В. послуг, апеляційний господарський суд дійшов висновку про його обґрунтованість, оскільки з матеріалів справи вбачається, що адвокат Черток О.В. брала участь у судових засіданнях у справі №916/460/18, які проводились Господарським судом Одеської області 17.04.2019 та 25.04.2019, про що свідчать протоколи вказаних судових засідань, а також зазначеним адвокатом підписано відзив на позовну заяву №27 від 09.04.2019 (вх.№7082/19 від 10.04.2019) та направлено копію зазначеного відзиву позивачу, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у графі "Відправник" в описі вкладення у цінний лист б/н від 10.04.2019.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду критично оцінює доводи апеляційної скарги стосовно відсутності у матеріалах справи належних доказів на підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/460/19.

Водночас суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що справедливим і співмірним є зменшення розміру заявленої до стягнення суми понесених Приватним підприємством "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

В силу приписів частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За умовами частин п`ятої, шостої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, які узгоджуються з принципом змагальності сторін, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту оскаржуваного додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі №916/460/19 вбачається, що у судовому засіданні 15.05.2019 представником позивача було заявлено усне клопотання про зменшення розміру понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн, мотивоване співмірністю вказаної суми таких витрат та ціни позову у даній справі, яка складає 9737,61 грн.

Однак, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", заперечуючи проти відшкодування витрат відповідача на професійну правничу допомогу у даній справі, жодного доказу невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності не надало.

Між тим, колегія суддів зауважує, що поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є верховенство права та пропорційність.

Відповідно до частин першої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Водночас за умовами частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, яка узгоджується зі статтею "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених відповідачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Зазначений висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в додатковій постанові від 25.06.2019 у справі №909/371/18.

При цьому зазначені відповідачем в обґрунтування заяви про підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу №33 від 25.04.2019 (вх.№8392/19 від 26.04.2019) доводи щодо порушенням позивачем передбаченого положеннями договору постачання природного газу №3202/16-ТЕ-23 від 21.12.2015 досудового порядку врегулювання спору, а також доводи стосовно того, що Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є монополістом з постачання природного газу, тому Приватне підприємство "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" було вимушене підписати договір на визначених позивачем в односторонньому порядку умовах, апеляційним господарським судом до уваги не приймаються, оскільки вказані обставини не входять до предмету доказування та не мають правового значення під час вирішення питання про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/460/19.

За таких обставин, з огляду на наявність у матеріалах справи доказів на підтвердження факту надання адвокатом Черток О.В. професійної правничої допомоги Приватному підприємству "Сервісна компанія "Комфорт-Одеса" у справі №916/460/19, приймаючи до уваги категорію даного спору, незначний рівень складності даної справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих ним послуг та враховуючи, що ціна наданих адвокатом послуг не була узгоджена між сторонами шляхом внесення відповідних умов щодо порядку обчислення гонорару до змісту укладеного між ними договору про надання правової допомоги б/н від 05.04.2019, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим, розумним, пропорційним та співмірним стягнення з позивача на користь відповідача 1500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини рішення у справі "Серявін та інші проти України").

З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення від 15.05.2019 у справі №916/460/19 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі №916/460/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.08.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Поліщук