Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2019 р. м. Рівне Справа № 914/1182/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Лиманському А.Ю., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Яворівська Квартирно-експлуатаційна частина району (81000, Львівська область, Яворівський район, вул. Львівська, 198, )

до Приватного підприємства "Фірма Єврожитлобуд " (33028, вул. Г.Мазепи, 4а/6а, оф. 507, )

про стягнення 34 909 грн.

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Яворівська Квартирно-експлуатаційна частина району (далі по тексту Позивач, Яворівська КЕЧ) звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства "Фірма Єврожитлобуд " (далі по тексту Відповідач, ППФ "Єврожитлобуд", Підприємство") про стягнення 34 909 грн..

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що між сторонами був укладений договір №178 від 18.04.2018 року, на підставі якого Відповідач зобов`язався виконати роботи, а Позивач прийняти та оплатити визначені роботи. Позивач не заперечує щодо якості виконаних робіт, однак оскільки роботи були виконані в термін значно менший ніж вказано у договорі вважає, що Відповідач має повернути зайво сплачені кошти на загальну суму 34 909 грн..

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25 червня 2019 року позовну заяву Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району до Приватного підприємства "Фірма "Єврожитлобуд" про стягнення коштів в сумі 34 909 грн. 00 коп. та додані до неї документи передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 липня 2019 року вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи призначено на 06 серпня 2019 року.

У судове засідання 06 серпня 2019 року позивач не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 33 8. Крім того, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи належне повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 06.08.2019 р., суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності останнього.

Відповідач у судове засідання 06 серпня 2019 року також не з`явився, ухвала суду від 24 липня 2019 року повернулася на адресу суду із зазначенням на конверті причини повернення: "за зазначеною адресою не значиться" .

Суд зазначає, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Приписами статті 10 зазначеного Закону встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду, місцезнаходженням Приватного підприємства "Фірма "Єврожитлобуд" є: 33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Гетьмана Мазепи, будинок 4А/6А, офіс 507.

Ухвала суду від 24 липня 2019 року направлялася судом на зазначену у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу відповідача, проте конверт з копією наведеної ухвали було повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення адресату з посиланням на відсутність відповідача за наведеною адресою.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України без участі відповідача.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

18 квітня 2018 року між Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району, як Замовником та Приватним підприємством "Фірма "Єврожитлобуд", як Виконавцем укладено Договір на виконання проектних і вишукувальних робіт № 179 (далі по тексту Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується за завданням Замовника своїми силами і засобами розробити проектно-кошторисну документацію по об`єкту: "Реконструкція КНС 53/129, в/м № 53, м. Яворів, Львівська область" (далі по тексту роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити результат виконаних робіт.

Відповідно до п. п. 3.1. Договору, загальна вартість проектних робіт (договірна ціна) є твердою і становить 132 433 грн. 35 коп. без ПДВ.

Загальна вартість робіт (договірна ціна) визначається згідно з "Протоколом погодження договірної ціни на виконання проектних робіт" (Додаток № 1), що складається на підставі кошторису на виконання проектних робіт (Додаток № 2) (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно п. 3.4. Договору розрахунки між сторонами проводяться протягом 5 робочих днів з моменту підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт. Замовник у зв`язку з великими обсягами робіт зобов`язується перерахувати аванс в розмірі 30% від загальної вартості проектно-кошторисних робіт.

Розрахунки за Договором здійснюються в безготівковому порядку за платіжними дорученнями Замовника. Обов`язок замовника по оплаті вважається виконаним з моменту списання грошових коштів з його поточного рахунку (п. 3.5. Договору).

Пунктом 4.6 Договору сторони погодили, що з моменту підписання Сторонами Акту, роботи по відповідному етапу вважаються виконаними Виконавцем та прийнятими Замовником.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання і діє до 31.12.2018 року та до повного виконання сторонами своїх всіх зобов`язань по ньому (п. 8.1. Договору).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками його сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Зведеним Кошторисом на проектні роботи визначено вартість робіт в сумі 132433 грн 35 коп. (а.с. 11).

Кошторисом № 2 на виконання розділу "Оцінка впливу на навколишнє середовище" визначено вартість робіт в сумі 16 159 грн. 50 коп. (а.с. 12).

Кошторисом № 3 на виконання на обмірів та обстеження технічного стану існуючих споруд і мереж визначено вартість робіт в сумі 16 159 грн. 50 коп. (а.с. 13).

Кошторисом № 4 визначено витрати на відрядження в сумі 17 346 грн. 00 коп. (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, в основу вартості витрат на розроблення розділу "Оцінка впливу на навколишнє середовище", робіт щодо обмірів та обстеження технічного стану існуючих споруд і мереж та витрат на відрядження включено кількість осіб, які виконували роботи та кількість днів, що необхідні для виконання таких робіт.

Зокрема, для виконання робіт на розроблення розділу "Оцінка впливу на навколишнє середовище" включено 3 особи та 10 людино-днів, на виконання робіт щодо обмірів та обстеження технічного стану існуючих споруд і мереж включено 3 особи та 10 людино-днів, а до витрат на відрядження включено 5 осіб та від 4 до 8 днів перебування у відрядженні.

Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року було підписано Акт (а.с. 15) в якому зазначено, що сторони склали цей акт про те, що Виконавець виконав зобов`язання по розробленню проектно-кошторисної документації по об`єкту "Реконструкція КНС53/129, в/м 53,м. Яворів, Львівська обл. Зазначеним актом сторони досягли згоди по виконанню умов договору та суми до оплати в розмірі 132 433 грн. 35 коп.

Судом встановлено, що позивачем згідно платіжного доручення від 20 квітня 2018 року № 395 оплачено відповідачу вартість робіт за Договором №178 від 18.04.2018 року в сумі 132 433 грн. 35 коп. (а.с. 18).

Відтак, роботи за Договором було виконано у термін значно менший, ніж вказано в Кошторисах № 2 розроблення розділу "Оцінка впливу на навколишнє середовище", № 3 щодо обмірів та обстеження технічного стану існуючих споруд і мереж та № 4 витрати на відрядження.

Як зазначає позивач, Яворівською квартирно-експлуатаційною частиною району безпідставно перераховано Приватному підприємству "Фірма "Єврожитлобуд" бюджетні кошти в розмірі 34 909 грн. 00 коп.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з претензією від 18.01.2019 р. № 176 про повернення зайво оплачених коштів в сумі 34 909 грн 00 коп. (а.с. 22-23).

У відповідь на вищезазначену претензію відповідач листом від 6 лютого 2019 року № 06/02-19 повідомив, що Приватне підприємство "Фірма "Єврожитлобуд" зобов`язується повернути зайво виплачені кошти при оплаті за договором №179 від 18.04.2018 р. в найближчий термін (а.с. 24).

Однак, як зазначає позивач кошти відповідачем не повернуто, у зв`язку із чим Яворівська квартирна-експлуатаційна частина району звернулася з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 324 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити їх.

До відносин, що виникають у процесі виконання проектних та досліджувальних робіт, можуть застосовуватися положення статті 318 цього Кодексу.

Підрядник несе відповідальність за недоліки проекту, в тому числі виявлені в процесі його реалізації та експлуатації побудованого за даним проектом об`єкта.

У разі виявлення недоліків проекту підрядник зобов`язаний безоплатно переробити проект, а також відшкодувати замовнику збитки, спричинені недоліками проекту.

Відповідно до ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 889 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт:

1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом;

2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника;

3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором;

4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника;

6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред`явленим до замовника іншою особою у зв`язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було виконано обумовлені Договором роботи, а позивачем їх прийнято без заперечень та зауважень.

Про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором свідчить також відсутність з боку позивача претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов договорів.

Таким чином, в рамках договору, укладеного між сторонами, відповідачем були виконані роботи відповідно до умов договору, які були прийняті позивачем беззаперечно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що роботи за Договором було виконано за два дні, а відтак вартість робіт становить менше, ніж визначено кошторисами.

Відповідно до ч. 2 ст. 845 ЦК України визначено, що якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не заперечує щодо якості виконаних робіт, і не заперечував при підписанні Акта прийняття робіт від 20.04.2018 року.

Відтак, з огляду на норми статті 845 Цивільного кодексу України ППФ "Єврожитилобуд" має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, так як Замовник робіт - Яворівська КЕЧ не довів, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Крім того, суд зазначає, що частиною першою статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до частини другої цієї ж статті замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач при підписанні Акта від 20.04.2018 року прийняття робіт не заявляв про допущення у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, в тому числі і щодо вартості робіт та часу їх виконання. Відтак Позивач втратив право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Посилання позивача про те, що відповідач не заперечує щодо переплати позивачем за виконані роботи згідно Договору на виконання проектних і вишукувальних робіт № 178 від 18 квітня 2018 року не є правовою підставою для стягнення таких коштів з відповідача у судовому порядку, а є лише правом відповідача самостійно повертати такі кошти.

Крім того суд зазначає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того скільки саме днів працівники відповідача перебували у відрядженні на підприємстві позивача, та належного розрахунку суми позову, з якого би вбачалося, що саме сума 34909 грн. є сумою переплати за Договором №178 від 18.04.2018 року, в той час як статтею 80 ГПК України встановлено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Посилання позивача на статтю 623 Цивільного кодексу України та статтю 224 Господарського кодексу України в даному випадку є безпідставним, так як відповідач, як підрядник за Договором, не порушував зобов`язання, і, позивачем не доведено факту такого порушення, і відповідно завдання збитків, а відтак у відповідача не може виникати зобов`язання по відшкодуванню збитків.

Згідно із ч. 1, 3-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вище встановлені судом обставини, суд вважає, що позовні вимоги Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району до Приватного підприємства "Фірма "Єврожитлобуд" про стягнення коштів в сумі 34 909 грн. 00 коп. є не обґрунтованими, не підтвердженими ні поданими доказами, ні матеріалами справи, а відтак є такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову.

2. Судові витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 07 серпня 2019 року.

Суддя Марач В.В.