ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2019 Справа № 905/656/19

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Лубенського Станіслава Олександровича, м. Покровськ Донецької області

про стягнення заборгованості у розмірі 127 957,11 грн., з яких 36 302,36 грн. - сума основного боргу, 10 788,27 грн. - пеня, 80 866,48 - неустойка та зобов`язання звільнити та повернути нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,0 кв.м., -

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ч.3 ст.177 ГПК України - 24.06.2019р. строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів до 05.08.2019 року.

Житлово-комунальний відділ Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області із позовом до Фізичної особи - підприємця Лубенського Станіслава Олександровича, м. Покровськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 127 957,11 грн., з яких 36 302,36 грн. - сума основного боргу, 10 788,27 грн. - пеня, 80 866,48 - неустойка та зобов`язання звільнити та повернути нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,0 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення орендованого майна, у зв`язку з закінченням строку дії договору, внаслідок чого нарахована неустойка у розмірі 80 866,48 грн. та неналежне виконання грошових зобов`язань за договором оренди №12 від 21.12.2015р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 36 302,36 грн. та виникли підстави для нарахування пені.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.17, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, ст.ст. 759, 763, 764 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 20, 27, 48, 162, 164, 180 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/656/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.04.2019р. позовну заяву Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області залишено без руху.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 07.05.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/656/19.

22 липня 2019 року та 30.07.2019р. через канцелярію господарського суду Донецької області від відповідача надійшли відзиви б/н від 03.07.2019р., в яких останній заперечив проти позовних вимог, зазначивши про незаконність нарахування позивачем орендної плати у розмірі 9223,33 грн., оскільки п.6.1. спірного договору розмір орендної плати встановлено у сумі 5600,00 грн., враховуючи, що додаткової угоди щодо збільшення розміру орендної плати сторонами не укладалось, відповідачем сплачувалась орендна плата повністю, отже внаслідок відсутності заборгованості з орендної плати за період з 01.01.2018р. по 15.11.2018р. у позивача відсутні підстави для нарахування пені у розмірі 10 788,27 грн. Крім того, відповідачем зазначено про передчасність позовних вимог в частині та зобов`язання звільнити та повернути спірне нежитлове приміщення через оскарження, на момент подання позивачем позову до суду, рішення господарського суду Донецької області від 18.03.2019р. у справі №905/2130/18, яким відмовлено відповідачу у визнанні договору оренди №12 від 21.12.2015р. продовженим на той самий строк.

У підготовчому судовому засіданні 14.08.2019р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу №905/656/19 до розгляду по суті на 14.08.2019 р.

У судовому засіданні 14.08.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2015 року між Комунальним підприємством «Красноармійський центр єдиного замовника» (далі - Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Лубенським Станіславом Олександровичем (далі - Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №12 (далі - Договір), згідно з п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 111,0 кв.м., що знаходиться на балансі КП «Красноармійський центр єдиного замовника», залишкова вартість якого становить 256 223,52 грн. без ПДВ.

Приміщення передається в оренду з метою розміщення магазину продовольчих товарів (п.2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що передача, повернення приміщення після підписання або розірвання договору оренди, здійснюється по акту приймання-передачі, що підписується представниками Орендодавця та Орендаря.

Згідно з п.4.1. Договору строк дії договору оренди нежитлового приміщення визначається за угодою сторін: початок - 21.12.2015р., кінець - 16.11.2018 року. Договір оренди може бути продовжено за згодою сторін на той же термін або інший термін, вказаний в договорі, тільки у випадку письмової заяви Орендаря не менш ніж за місяць до закінчення терміну дії Договору оренди (п.4.2.).

Умовами п.4.4. Договору встановлено, що дія даного договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який він був укладений.

За приписами п.6.1. Договору Орендар зобов`язується щомісяця оплачувати Орендодавцеві за користування приміщенням на протязі встановленого строку в даному договорі орендну плату. Сума орендної плати на момент укладення договору становить 5 600,00 грн. за місяць (з урахуванням ПДВ). Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на поточний місць.

Відповідно до п.8.4. орендна плата вноситься Орендарем щомісячно 30 числа кожного поточного розрахункового місяця.

За несвоєчасну оплату орендних платежів Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день простроченого платежу (п.8.5. Договору).

За приписами п.8.9. Договору у випадку припинення або розірвання договору Орендар зобов`язується повернути Орендодавцю орендоване майно.

Договір підписаний представниками обох сторін та скріплений відбитками печатки.

Актом прийому - передачі нежитлового приміщення 21.12.2015р. підписаного сторонами, орендодавець передав, а орендар прийняв об`єкт оренди (а.с.24).

01 квітня 2016 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору №12 від 21.12.2015р., відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, що за рішенням Красноармійської міської ради від 23.03.2016р. №7/7-13 «Про передачу повноважень» з 01.04.2016р. КП «Красноармійський центр єдиного замовника» передало повноваження орендодавця за договорами оренди комунального майна житлово-комунальному відділу Красноармійської міської ради.

14 вересня 2018 року відповідач 2 листом №01-08-404 повідомив позивача про необхідність звільнити нежитлове приміщення до закінчення строку дії договору, а саме до 16.11.2018р.

Посилаючись на неналежне виконання грошових зобов`язань за договором оренди №12 від 21.12.2015р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 36 302,36 грн., позивачем нарахована пеня. Крім того, позивачем зазначено про невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення орендованого майна, у зв`язку з закінченням строку дії договору, внаслідок чого нарахована неустойка у розмірі 80 866,48 грн. на примусовому стягненні яких наполягає останній.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, враховуючи наступне:

Сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов`язань за договором оренди нежитлового приміщення №12 від 21.12.2015р., звільнення орендованого майна у зв`язку із припиненням орендних правовідносин та у примусовому спонуканні Відповідача до сплати неустойки за період неповернення орендованого майна.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні регулюються насамперед положеннями Господарського кодексу України, а також іншими актами господарського законодавства, зокрема - Цивільним кодексом України, а також умовами договору оренди №12 від 21.12.2015р.

Згідно ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підставою виникнення правовідносин (прав та обов`язків) є, зокрема, договір. Аналогічні положення закріплені і ст.ст. 144, 173, 174 Господарського кодексу України.

Як встановлено ч. 1 ст. 283, ч. 3 ст.285 Господарського кодексу України та ст.ст.759, 762 Цивільного кодексу України за користування майном на умовах оренди орендар (наймач) має сплачувати орендну плату.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між Позивачем та Відповідачем договір оренди №12 від 21.12.2015р.є належною підставою для виникнення у останнього грошових зобов`язань, визначених його умовами, а саме п. 8.4. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором оренди №12 від 21.12.2015р. за період з 01.01.2018р. по 15.11.2018р., у зв`язку з чим утворилась та має місце заборгованість у розмірі 36 302,36 грн.

Однак, як встановлено судом, Відповідачем здійснено повну оплату орендної плати без порушення строку, що підтверджується платіжними дорученнями №413 від 24.01.2018р. на суму 5 700,00 грн., №419 від 21.02.2018р. на суму 5 800,00 грн., №421 від 16.03.2019р. на суму 5900,00 грн., №429 від 19.04.2018р. на суму 6000,00 грн., №435 від 15.05.2018р. на суму 6 100,00 грн., №440 від 22.06.2018р. на суму 6200,00 грн., №445 від 6300,00 грн., №450 від 16.08.2018р. на суму 6400,00 грн., №458 від 18.09.2018р. на суму 6500,00 грн., №460 від 22.10.2018р. на суму 235,00 грн., а також квитанціями №1415-3774-9115-4849 від 16.11.2018р. на суму 6 600,00 грн., №1482-6177-1810-2742 від 22.01.2019р. на суму 15000,00 грн., №1482-6193-6723-3436 від 22.01.2019р. на суму 5 050,62 грн., № 1510-5694-3634-6551 від 19.02.2019р. на суму 7 900,00 грн., №1565-5842-5363-0147 від 15.04.2019р. на суму 8 410,00 грн., №1595-4251-4615-1295 від 15.05.2019р. на суму 8 500,00 грн. та дублікатом квитанції №0.0..1 від 13.03.2019р. на суму 7400,00 грн., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Разом з цим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за спірним договором за період з 01.01.2018р. по 15.11.2018р. позивачем застосовано розмір орендної плати у розмірі 9223,33 грн., тоді як умовами п.6.1. договору визначено, що сума орендної плати становить 5 600,00 грн. за місяць.

Згідно з ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 ЦК України).

Проте, як вбачається із матеріалів справи, і позивачем, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу доказів внесення змін до спірного договору щодо розміру орендної плати до матеріалів справи не надано.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором у заявлений позивачем період, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 36 302,36 грн. - відсутні.

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені у разі несвоєчасної або неповної сплати орендної плати встановлено п.8.5. спірного договору, вимоги ст. 547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання, видом якого у розумінні ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Проте, перевіривши розрахунок пені з 01.01.2018р. по 15.11.2018р. суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним з огляду на наступне:

Так, позивачем здійснено розрахунок пені з 01.01.2018р. на суму 36 302,36 грн. (а.с.15), однак, як вбачається з умов п.6.1. спірного договору орендна становить 5 600,00 грн., яка визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції на поточний місць.

Разом з цим, як вбачається згідно рахунку №59 від 11.01.2018 орендна плата за грудень 2017р. складає 5700,00 грн., у в`язку з чим, враховуючи умови п.6.1. договору щодо коригування розміру місячної орендної плати на індекс інфляції, орендна плата за січень 2018р. має складати 5 785,50 грн., за лютий 2018р. - 5 889,64 грн., за березень 2018р. - 5 954,43 грн., за квітень 2018р. - 6 002,07 грн., за травень 2018р. - 6 002,07 грн., за червень 2018р. - 6 002,07 грн., за липень 2018р. - 5 960,06 грн., за серпень 2018р. - 5 960,06 грн., за вересень 2018р. - 6 073,30 грн., за жовтень 2018р. - 6 176,55 грн. та за листопад 2018р. (14 днів до 16.11.2018р.) - 2 882,39 грн. відповідно.

Як встановлено судом, відповідачем здійснено оплату за січень 2018р. - 24.01.18р. на суму 5 700,00 грн., за лютий 2018р. - 21.02.18р. на суму 5800,00 грн., за березень 2018р. - 16.03.18р. на суму 5 900,00 грн., за квітень 2018р. - 23.04.18р. на суму 6 000,00 грн., за травень 2018р. - 23.05.18р. на суму 6100,00 грн., за червень 2018р. - 23.06.18р. на суму 6200,00 грн., за липень 2018р. - 18.07.18р. на суму 6300,00 грн., за серпень 2018р. - 16.08.18 на суму 6400,00 грн., за вересень 2018р. - 18.09.18р. на суму 6500,00 грн., за жовтень 2018р. - 22.10.2018р. на суму 6500,00 грн. та за листопад 2018р. - 19.11.18р. на суму 6600,00 грн. Тобто, з боку відповідача мало місце прострочення платежу за січень 2018р. з 01.05.2018р. по 20.02.2018р. на суму 85,50 грн. (враховуючи наступні оплати), за лютий 2018р. 3 01.03.2018р. по 15.03.2018р. на суму 175,00 грн., за березень 2018р. з 01.04.2018р. по 22.05.2018р. на суму 229,43 грн., за квітень 2018р. з 01.05.2018р. по 22.05.2018р. на суму 231,50 грн. та за травень 2018р. з 01.06.2018р. по 22.06.2018р. на суму 137,57 грн.

Таким чином, судом здійснено перерахунок пені за зазначені періоди з урахуванням приписів чинного законодавства, і встановлено, що її розмір дорівнює 16,20 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню частково у розмірі 16,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі припинення договору найму (оренди) наймач зобов`язаний повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як встановлено судом, спірний договір припинив свою дію 16.11.2018р., у в`язку з наявністю заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди №12 від 21.12.2015р.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Донецької області від 18.03.2019р. у справі №905/2130/18, залишеним постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2019р. без змін.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, п.8.9. Договору встановлено обов`язок відповідача у випадку припинення або розірвання договору повернути орендоване майно позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України за загальним правилом зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Не звільнення об`єкту оренди є порушенням відповідних зобов`язань з боку Відповідача у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України.

Між тим, до матеріалів справи на надано належного у розумінні ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказу, який би свідчив про звільнення та повернення Відповідачем об`єкту оренди.

Отже, спонукання до примусового виконання обов`язку зі звільнення орендованого майна є належним способом захисту порушеного права Позивача і відповідає вимогам ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

За приписами ч.1 ст.238 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Водночас, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується, зокрема, про порядок і строк виконання рішення.

Враховуючи, фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність встановлення строку звільнення та повернення орендованого майна за договором оренди нежитлового приміщення №12 від 21.12.2015р. протягом 10-ти календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили.

Як встановлено ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України закінчення строку дії договору є підставою для його припинення.

Виходячи із наявних матеріалів справи, строк орендних правовідносин, в межах яких Відповідач міг правомірно володіти та користуватися наявним у нього об`єктом оренди, визначався періодом з 21.12.2015р. по 16.11.2018р. Після настання визначеного в п.4.1. Договору останнього дня строк його дії закінчився, на новий строк договір не пролонговано.

Таким чином, Відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов`язку із звільнення та повернення орендованого майна за актом передачі-приймання відповідно до умов спірного Договору.

Як встановлено судом, в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі, який би свідчив про звільнення та повернення Відповідачем орендованого майна позивачу.

Частина 2 ст.785 Цивільного кодексу України безпосередньо (незалежно від наявності відповідного застереження у договорі) встановлює обов`язок Орендаря, який прострочив повернення об`єкту оренди, на вимогу Орендодавця сплатити неустойку у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення його повернення.

Таким чином, Позивач правомірно нарахував неустойку у відповідності до ч.2 ст.785 ЦК України за період з листопада 2018р. по лютий 2019р.

Проте, перевіривши розрахунок позивача подвійної плати за користування майном за час прострочення його повернення за період з листопада 2018р. по лютий 2019р. у розмірі 80 866,48 грн., суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним, оскільки розмір орендної плати згідно умов п.6.1. спірного договору складає 5600,00 грн., у зв`язку з чим, здійснивши перерахунок неустойки за визначений позивачем період та встановлено, що орендна плата за листопад 2018р. складає 2 613,33 (з 16.11.18р. по 30.11.18р.), а з грудня 2018р. по лютий 2019р. складає 16 800,00 грн. (5600,00 х 3 міс.), отже з урахуванням положень ч.2 ст.785 ЦК України, належна до стягнення неустойка складає 38 826,66 грн. (2613,33х2 + 16800х2).

Водночас, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено переплату орендної плати за спірним договором у розмірі 46 821,86 грн., з огляду на що, підстави для стягнення неустойки у розмірі 38 826,66 грн. відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області до Фізичної особи - підприємця Лубенського Станіслава Олександровича, м. Покровськ Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 127 957,11 грн., з яких 36 302,36 грн. - сума основного боргу, 10 788,27 грн. - пеня, 80 866,48 - неустойка та зобов`язання звільнити та повернути нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 111,0 кв.м. - задовольнити частково.

Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Лубенського Станіслава Олександровича ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_2 ) протягом 10-ти календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили повернути Житлово-комунальному відділу Покровської міської ради Донецької області (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11; ) за актом приймання - передачі нежитлове приміщення загальною площею 111,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Лубенського Станіслава Олександровича ( АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_2 ) на користь Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11; ) пеню у розмірі 16,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,19 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/