РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2019Справа № 910/7461/19

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 3013,43 грн.,-

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», в якому просить суд стягнути з відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» 50000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 07.06.2016 на вул. Перемишльська, 3 в м. Городок Львівської області між автомобілем марки «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та застрахованим позивачем автомобілем марки «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Перша лізингова компанія», під керуванням водія ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Городоцького районного суду Львівської області від 30.06.2016 ДТП мала місце з вини водія ОСОБА_1 . На підставі рахунку № 6513 від 07.06.2016 ТОВ «Ілта-Львів», відповідно до страхового акту № 142572 від 29.07.2016 сплачено страхове відшкодування в розмірі 71815,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5713 від 03.08.2016. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , як особи, що керувала забезпеченим транспортним засобом, на момент ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страховій компанії «ВУСО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АЕ/2792383. Відповідно до умов полісу № АЕ/2792383 ліміт страхової відповідальності ПрАТ «СК «ВУСО» становить 50000,00 грн., франшиза - 0,00 грн. Вважає, що оскільки шкода була відшкодована потерпілому позивачем, а відповідач є тією особою, яка відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності взяла на себе, як страховик, обов`язок забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, то обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП на користь позивача, покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу надано строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (у разі подання такого) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі позивачем отримано 19.06.2019, відповідачем - 20.06.2019, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 112-113).

30.07.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву, закрити провадження в частині виплати страхового відшкодування в розмірі 46986,57 грн., відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

30.07.2019 до суду також надійшла заява відповідача про закриття провадження у справі у частині стягнення 46986,57 грн. у зв`язку зі сплатою даних коштів на користь позивача.

05.08.2019 до суду надійшли додаткові пояснення відповідача по справі.

Як встановлено судом, відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву із пропущенням строку, встановленого судом для подання до суду відзиву, враховуючи дату отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі (20.06.2019) та дату подання відзиву на позовну заяву (30.07.2019).

В обґрунтування пропущення строку для подання до суду відзиву, відповідач у відзиві зазначає, що подання відзиву є правом відповідача, при цьому відповідач здійснював часткову сплату коштів за пред`явленими позовними вимогами на користь позивача у розмірі 46986,57 грн. (платіжне доручення № 18481 від 12.07.2019).

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що відповідачем після відкриття провадження у справі та отримання копії ухвали суду про відкриття провадження у справі вирішувалося питання часткового погашення суми коштів, заявлених до стягнення позивачем, суд вважає за необхідне прийняти відзив на позовну заяву, поданий відповідачем з пропуском встановленого судом строку.

Ухвалою суду від 08.08.2019 провадження у справі у частині стягнення з відповідача 46986,57 грн. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

07.06.2007 між Закритим акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія» (страхувальник) укладено генеральний договір страхування № 47-07 по страхуванню засобів транспорту, цивільної відповідальності та від нещасних випадків.

Відповідно до п.п. 6.2. п. 6 укладеного договору предметом договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є майнові інтереси страхувальника чи лізингоодержувача, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з відшкодуваням ним шкоди, заподіяної життю, здоров`ю або майну третіх осіб.

За умовами п. 15 договору термін дії генерального договору встановлено з 0.00 годин місцевого часу 07.06.2007 на невизначений термін, але не менше одного року. Договір автоматично продовжує термін дії з 07 червня кожного року, якщо він не розривається однією із сторін.

07.06.2016 о 08 год. 40 хв. по вул. Перемишльська, буд. 3 у м. Городок Львівської області між автомобілем «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем марки «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 30.06.2016 встановлено порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1., 10.2. Правил дорожнього руху України та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Станом на день розгляду справи вказана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія» (а.с. 87).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» на підставі полісу № АЕ/2792383 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 25.07.2015 до 24.07.2016 включно (а.с. 61).

Згідно рахунку-фактури № 6513 від 07.06.2016, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА ЛЬВІВ», вартість ремонту автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 складає 86178,77 грн. з ПДВ (а.с. 81-83).

Відповідно до висновку № 169 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ, складеного 15.06.2016 судовим експертом Вербовим В.В., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , з врахуванням коефіціенту фізичного зносу, на момент дослідження становить 84936,89 грн. (а.с. 65-69).

Вказаний розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 також підтверджується ремотною калькуляцією № 06/169/16 від 10.06.2016 (а.с. 70-71).

Згідно страхового акту № 142572 від 29.07.2016 позивачем розраховано для сплати ТОВ «Перша лізингова компанія» суму страхового відшкодування за страховим випадком 07.06.2016 у розмірі 71815,64 грн. (86178,77 грн. - суму ПДВ у розмірі 14363,13 грн.) (а.с. 85).

03.08.2016 позивачем на рахунок страхувальника ТОВ «Перша лізингова компанія» перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 71815,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5713 від 03.08.2016 (а.с. 86).

17.08.2017 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про сплату страхового відшкодування у розмірі 71815,64 грн., яка отримана відповідачем 06.09.2017, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 90).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 07.06.2016 о 08 год. 40 хв. по вул. Перемишльська, 3 у м. Києві встановлена у судовому порядку постановою Городоцького районного суду Львівської області від 30.06.2016 (а.с. 63).

Відповідно до частини 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Peugeot Partner», д.н.з. НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» на підставі полісу № АЕ/2792383, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000,00 грн., франшиза - 0 грн. Вказаний поліс діяв станом на дату дорожньо-транспортної пригоди - 07.06.2016. Вказаний факт відповідачем не спростовано.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування у визначеному розмірі за договором страхування, позивач в силу положень ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув права вимоги до відповідача як страхової компанії, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність винної особи. Право на здійснення такої виплати стороною відповідача не оспорюється.

В той же час відповідач у поданому відзиві зазначає, що позивачем визначено ціну позову без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , що підлягає врахуванню у відповідності до п.п. 7.38., 7.39. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. При цьому кузов «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 відновлювався ремонтом від попередніх ДТП, про що свідчить інформація в програмі «AudaHistory». Відповідачем розраховано коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,41. Позивачем же не надано акту виконаних робіт, який фіксує закінчення проведеного відновлювального ремонту та приймання його замовником за кількістю та якістю. Вважає, що розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, має розраховуватись з урахуванням зносу та за вирахуванням податку на додатку вартість.

Згідно із п. 32.7. ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до висновку № 169 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ, складеного 15.06.2016 судовим експертом Вербовим В.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 визначено на рівні 84936,89 грн. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на момент дослідження, що розрахований як 0,00 грн., оскільки під час дослідження не виявлено необхідності проведення відновлювального ремонту до ДТП та не виявлено розкомплектування, пошкоджень, які б потребувати відновлювального ремонту до ДТП.

Згідно ремонтної калькуляції № 06/169/16 від 10.06.2016 вартість ремонту автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 визначено також у розмірі 84936,89 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № 6513 від 07.06.2016, складеного ТОВ «ІЛТА ЛЬВІВ», вартість ремонту автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 без ПДВ складає 71815,64 грн. без ПДВ. Визначена сума проведення ремонтних робіт визначена як страхове відшкодування згідно страхового акту № 142572 від 29.07.2016.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Таким чином, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Відповідно до підпункту 8.6.1 пункту 8.6 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто, величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ. В цій частині суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 1305.2019 у справі № 369/2403/17ц.

Таким чином, розрахунок коефіцієнту фізичного зносу при проведенні автотоварознавчого дослідження на рівні 0,00 грн. не враховує ні показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу, ні зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті, які є одними зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу. При цьому при проведенні даного дослідження пошкодженого автомобіля не взято до уваги втрату первісних технічних та технологічних якостей автомобіля у порівнянні з ринкової ціною нового подібного автомобіля, враховуючи дату виробництва автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 .

З огляду на вказані обставини, наданий суду висновок № 169 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту та ринкової вартості КТЗ, складеного 15.06.2016 судовим експертом Вербовим В.В. не приймається судом в якості належного доказу щодо визначення вартості відновлювального ремонту.

Щодо заперечень відповідача в частині розрахунку вартості ремонтних робіт з урахуванням ПДВ, то вказані заперечення спростовуються рахунком-фактурою № 6513 від 07.06.2016, згідно якого вартість ремонту на рівні 71815,64 грн., яка визначена як страхове відшкодування, розрахована без врахування ПДВ 20%. Крім того, наданий суду розрахунок коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ, здійсненого старшим спеціалістом сектору експертиз Департаменту врегулювання моторних ризиків ПрАТ «СК «ВУСО» ОСОБА_3 не може бути прийнятий судом в якості підтвердження належного розрахунку коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки дата розрахунку не визначена, а сам розрахунок здійснено з урахуванням ціни нового автомобіля на рівні 372000,00 грн., про що не надано підтверджуючих доказів, а також в розрахунок прийнято коефіцієнт фізичного зносу автомобіля зі строком експлуатації понад 12 років, в той час як автомобіль «Peugeot 301», д.н.з. НОМЕР_2 2013 року випуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на встановлені судом обставини, суд доходить висновку про недоведеність позивачем розміру страхового відшкодування, заявленого до стягнення з відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3013,43 грн. є необґрунтованами та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», відшкодування судових витрат в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 118, 119, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. В позові Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, м. Київ, 01054, ідентифікаційний код 16285602) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (вул. Казимира Малевича, буд. 31, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 31650052) про стягнення страхового відшкодування у розмірі 3013,43 грн. - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано 13.08.2019.

Суддя В.О.Демидов