ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" серпня 2019 р. Cправа № 902/587/19

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., при секретарі судового засідання Вознюк К.В., розглянувши в судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (вул. Магістратська, 2, м.Вінниця, 21050)

до Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "РАДІО" (вул. Збишка, 7, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 96168,12 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

В С Т А Н О В И В:

19.07.2019 надійшов позов Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "РАДІО" про стягнення 96168,12 грн., в т.р. 84134,40 грн основного боргу, 1230,90 грн 3% річних, 1447,11 грн інфляційних втрат та 9355,71 грн пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики № 1184 від 01.01.2019 в частині своєчасного проведення розрахунків за надані послуги.

Ухвалою суду від 22.07.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/587/19 з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 05.08.2019.

На визначену судом дату представники сторін не з`явились.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені завчасно та належним чином, про що зокрема свідчить повідомлення про вручення 26.07.2019 поштового відправлення представнику позивача Коваленко за вхідним номером суду № 8371 від 31.07.2019.

Щодо повідомлення відповідача про дату і час судового засідання суд відзначає, що згідно відомостей про результати відстеження поштових відправлень, одержаних із сайту у мережі Інтернет підприємства "Укрпошта", поштове відправлення № НОМЕР_1 , яке надіслано відповідачу, з 26.07.2019 знаходиться у точці видачі/доставки і станом на 02.08.2019 останньому не вручено.

За визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що невручення під час доставки, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України. Інших адрес відповідач суду не повідомляв та у ЄДР інші адреси відсутні, тому суд позбавлений можливості направити ухвалу на інші адреси.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем є наслідками бездіяльності самого відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею, оскільки самим відповідачем надаються до ЄДР відомості щодо офіційної адреси його місцезнаходження.

Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач, натомість проявив процесуальну бездіяльність, не отримавши надіслану на його адресу ухвалу суду.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав. Обов`язок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.01.2019 року між Публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю - Фірма "РАДІО" (відповідач) укладено договір з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184.

Відповідно по п. 1. цього договору, відповідач замовляє та оплачує, а позивач надає право доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики для розміщення технічних засобів телекомунікацій відповідно до погодженої позивачем проектної документації на доступ, розробленої згідно з технічними умовами з доступу.

Вартість доступу (розмір щомісячної оплати) згідно п.3 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019 становить 16826,88 грн, у т.ч. ПДВ 2804,48 грн за один місяць користування.

Розрахунок розміру щомісячної плати є невід`ємною частиною договору та оформляється Додатком №1 до договору від 01.01.2019 з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184.

Згідно п. 4 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019, плата за доступ до елементів інфраструктури о електроенергетики за поточний період здійснюється з дати укладення договору поточний місяць. В подальшому розрахунки здійснюються щомісячно, шляхом перерахування відповідачем грошових коштів на поточний рахунок власника, в розмірі, що вказаний у п. 3 цього договору, не пізніше 20 числа місяця, що передує розрахунковому, за який здійснюється оплата.

Пунктом 5 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019 передбачено, що плата за доступ здійснюється протягом строку дії договору або до дати фактичного демонтажу елементів інфраструктури телекомунікаційних мереж, розміщених на об`єктах електроенергетики, зазначених у додатку до договору.

За умовами п. 6 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019 плата здійснюється у національній валюті шляхом безготівкового перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок власника (володільця), зазначений в рахунку.

Сторони щомісяця засвідчують факт надання доступу актом надання доступу, як це передбачено п. 7 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019.

Пунктом 8 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 передбачено, що власник (володілець) надає щомісяця до 10 числа замовнику рахунок на оплату доступу. Акт наданих послуг за поточний місяць (два примірника по одному для кожної сторони) власник надає в останній день місяця.

Замовник підписує та повертає власнику (володільцю) один примірник акта наданих послуг не пізніше 10 числа наступного місяця, або надає мотивовану письмову відмову від його підписання. У разі неотримання у зазначений строк власником (володільцем) підписаного замовником акта наданих послуг або мотивованої відмови від його підписання, такий акт вважається підписаним замовником, а доступ таким, що наданий (п. 9 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019).

29.03.2019 відповідач частково розрахувався за надані послуги на загальну суму 33653,76 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою ОТП Банку.

Як зазначив позивач у позові, акти наданих послуг за січень, березень, квітень, травень та червень 2019 року були надіслані відповідачу простими листами, акт наданих послуг за лютий 2019 року надісланий рекомендованим листом проте, підписаних екземплярів актів або відмови позивач не отримав, тому вважає, що за умовами п. 9 договору послуги з доступу надані в повному обсязі та підлягають оплаті відповідачем.

Надання послуг підтверджується наступними долученими до позовної заяви доказами, а саме: актами обстеження телекомунікаційного обладнання (додатки № 2-1, №2-2, №2-3 до договору № 1184 від 01.01.2019); рахунками: № 55 від 21.01.2019, № 139 від 22.01.2019, № 209 від 05.02.2019, № 276 від 04.03.2019, № 359 від 01.04.2019, № 436 від 02.05.2019, № 524 від 03.06.2019; актами наданих послуг: від 31.01.2019, від 28.02.2019, 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 30.06.2019.

Відповідач вказані акти наданих послуг не підписав, однак за умовами договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019 вважається, що послуги надані.

Рахунок № 55 за січень 2019 та рахунок № 139 за лютий 2019 року відповідачем були оплачені на суму 33653,76 грн, рахунки за березень - червень 2019 року, кожен на суму 16826,88 грн, залишились неоплаченими. Оскільки відповідач своєчасно (щомісяця по 16826,88 грн) не здійснював оплату послуг, наданих позивачем, останній 17.05.2019 звернувся до нього з листом - претензією № 91, в якій вимагав сплати заборгованості в сумі 33653,76 грн до 29.05.2019.

Відповідач у добровільному порядку борг позивачу не сплатив, що й спричинило даний спір.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач в порушення зобов`язань, що виникли на підставі договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019 не виконав грошові зобов`язання щодо оплати наданих йому позивачем послуг в березні - червні 2019 року, чим порушив права позивача на своєчасне і повне одержання плати за надані ним відповідачу послуги.

Судом встановлено, що відповідач, в порушення вимог ст.ст. 525, 526, 530, 903 ЦК України свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг належним чином не виконав. В процесі розгляду справи відповідачем також не було надано суду належних та допустимих доказів, що б підтверджували погашення 84134,40 грн заборгованості за послуги, надані позивачем згідно договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019, а тому позовні вимоги в частині стягнення 84134,40 грн основного боргу визнаються судом обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того позивач, в порядку захисту свого порушеного права на своєчасне і повне одержання плати за надані послуги, вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь передбаченої умовами п. 16 договору пені та передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат і трьох процентів річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами укладеного сторонами договору передбачено, що у разі недотримання строків оплати, зазначених у пунктах 4 і 5 цього договору, замовник сплачує власнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу (п.16 договору з доступу до елементів інфраструктури об`єкта електроенергетики №1184 від 01.01.2019).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок про стягнення 9355,71 грн пені за допомогою електронного калькулятора "Ліга.Закон.Еліт", суд встановив, що розмір пені складає 9355,75 грн, тобто є більшим на 0,04 грн, ніж заявив позивач. Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені у розмірі 9355,71 грн повністю, в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок на стягнення 1230,90 грн 3% річних, викладений позивачем у розрахунку до позовної заяви, суд дійшов висновку про його помилковість. Позивачем нараховано 3% річних в сумі 1230,90 грн за 178 днів прострочення боргу в період з 21.01.2019 по 17.07.2019 на всю суму заборгованості 84134,40 грн, а не на помісячно, з урахуванням здійснених проплат відповідачем. Сума заборгованості 84134,44, на яку позивач нарахував 3% річних за весь вказаний ним період прострочення боргу (178 днів) є кінцевою сумою заборгованості, яка виникла не з 21.01.2019.

За розрахунком суду, розмір 3% виходячи із наявних сум та періодів утворення боргу складає 792,40 грн. В зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "РАДІО" про стягнення 3% річних у сумі 792,40 грн. У стягненні 438,50 грн 3% річних позивачу слід відмовити за безпідставністю нарахування.

Крім того, у позовній заяві позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 1447,11 грн інфляційних втрат, нараховані за прострочення оплати відповідачем послуг, наданих позивачем згідно рахунків № 209 від 05.02.2019, № 276 від 04.03.2019, № 359 від 01.04.2019, № 436 від 02.05.2019, № 524 від 03.06.2019.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Перевіривши розрахунок за допомогою електронного калькулятора "Ліга.Закон.Еліт" розрахунок вимог про стягнення 1447,11 грн інфляційних втрат, викладений позивачем у розрахунку до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "РАДІО" про стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню на суму 1312,50 грн. У стягненні 134,61 грн. інфляційних втрат позивачу слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково, на суму 95595,01 грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю - Фірма "Радіо" (адреса: вул. Збишка, 7, м. Вінниця, 21016; ) на користь Акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (адреса: вул. Магістратська, 2, м. Вінниця, 21050; ) 84134,40 грн (вісімдесят чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 40 копійок) основного боргу, 9355,71 грн (дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять гривень 71 копійку) пені, 1312,50 грн (одну тисячу триста дванадцять гривень 50 копійок) інфляційних втрат, 792,40 грн (сімсот дев`яносто дві гривні 40 копійок) 3% річних, 1909,55 грн. (одну тисячу дев`ятсот дев`ять гривень 55 копійок) відшкодування витрат на судовий збір.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. У стягненні 438,50 грн 3% річних та 134,61 грн. інфляційних втрат відмовити.

6. Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 серпня 2019 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Магістратська, 2, м.Вінниця, 21050)

3 - відповідачу (вул. Збишка, 7, м. Вінниця, 21036)