РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2019Справа № 910/7200/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-Автотехнікс»

до Фізичної особи - підприємця Гриценко Олександра Васильовича

про стягнення 68435,28 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСО-Автотехнікс» звернулося з позовом до фізичної особи - підприємця Гриценко Олександра Васильовича про стягнення з відповідача суми основного боргу з повернення авансу за договором №25/09 від 25.09.2018, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань поставити та змонтувати вивіску для позивача у сумі 39254,46 грн., а також пені за прострочення строку виконання зобов`язання у сумі 12556,81 грн., 3% річних у сумі 716,00 грн. та інфляційні втрати у сумі 15908,01 грн. від неповернутої суми авансу.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази належного виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача, яка вказана у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також на адресу отримання кореспонденції Відповідачем.

Вказані ухвали надсилались рекомендованими листами.

Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість був обізнаний про відкриття провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСО-Автотехнікс» та фізичною особою-підприємцем Гриценко Олександром Васильовичем був укладений договір за № 25/09, згідно з предметом якого Відповідач, як Виконавець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, здійснити роботи по зовнішньому оздобленню приміщення Замовника згідно затверджених ескізів та технічних завдань, а Позивач, як Замовник робіт, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити виконані роботи (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктами 1.2 та 3.1 Договору кількість і перелік виконуваних робіт і матеріалів, їх вартість, порядок оплати та строки виконання робіт вказуються у додатках до цього Договору, які, в силу пункту 7.2 Договору, після їх підписання стають невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами пунктів 2.1 та 2.2 Договору Замовник, на протязі 4 робочих днів з моменту передачі Виконавцем, затверджує ескізи та здійснює передплату робіт по іміджевому оформленню на умовах вказаних в додатках до Договору, а Виконавець у свою чергу має виконати роботи, зазначені в пункті 1.1 Договору, якісно і в повній відповідності з вимогами Замовника, затвердженого технічного завдання, а також здійснити матеріально-технічне забезпечення виконання цих робіт. При цьому на виконавця покладається відповідальність за своєчасність і якість виконаних робіт згідно Договору та чинного законодавства.

Розділом 5 Договору передбачена відповідальність Сторін. Так, у разі порушення Виконавцем строків виконання робіт, Виконавець виплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості таких робіт за кожний день несвоєчасно виконаних / невиконаних робіт (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до додатку № 1 Договору Виконавець взяв на себе зобов`язання протягом 14 робочих днів за ескізом креслення та специфікацією надати послуги Замовнику з виготовлення та монтажу несвітлової вивіски вартістю 56077,80 грн., з яких: 39254,46 грн. Замовник сплачує спочатку, а решту - 16823,34 грн., в день виконання і здачі замовлення.

Згідно з пункту 4.1 Сторони домовились, що Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань по ньому.

Договір та додаток № 1 до нього, ескіз креслення і специфікація скріплені підписами уповноважених осіб та печатками обох Сторін.

26.09.2018 на виконання умов Договору позивачем на банківський рахунок відповідача (Фізична особа підприємець ГРИЦЕНКО О.В. , код НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 в АТ «АЛЬФА-БАНК», код банку 300346) перераховано кошти в сумі 39254,46 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання з виконання робіт за Договором, у зв`язку з чим позивач вказує на обов`язок відповідача повернути позивачем аванс у розмірі 39254,46 грн.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду на виконання робіт, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Зобов`язання, в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та Додатку №1 від 25.09.2018 до Договору №25/09, відповідач мав виконати роботи за Договором протягом 14 робочих днів, з моменту підписання зазначеного Додатку.

Відповідно до пункту 4.4 Договору № 25/09 у випадку відмови від робіт по Договору за ініціативою Замовника, на любому етапі їх виконання, він зобов`язаний оплатити виконані етапи робіт. Внесений аванс в цьому випадку повертається в розмірі пропорційно невиконаним роботам.

Згідно ст.615 Цивільного кодекс України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання будь-якого етапу робіт за Договором у визначений ним та Додатками до нього строк.

Частиною 2 ст. 849 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відтак, враховуючи передбачене п. 4.4 Договору, відповідач повинен повернути позивачу суму авансу в розмірі 39254,46 грн., у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення пені відповідно до п.5.2 Договору в сумі 12556,81 грн. за період з 15.10.2018 по 30.05.2019, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторони в пункті 5.2 визначили, що у разі порушення Виконавцем строків виконання робіт, Виконавець виплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості таких робіт за кожний день несвоєчасно виконаних / невиконаних робіт.

Відповідно до Додатку №1 від 25.09.2018 до Договору №25/09 загальна вартість робіт складає 56077,80 грн., відповідачем роботи повинні були бути виконані протягом 14 робочих днів з моменту підписання Додатку №1 (25.09.2018), тобто останнім днем є 16.10.2018.

Таким чином позивачем невірно зазначено період прострочення, у зв`язку з чим розрахунок пені здійснюється судом відповідно до приписів статей 253, 254 ЦК України, враховуючи вихідні дні, а тому вимога позивача щодо стягнення пені підлягає частковому задоволенню, а саме за період 17.10.2018 по 30.05.2019 у сумі 12446,20 грн.

Стосовно заявленої вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 716,00 грн. та втрати від інфляції у сумі 15908,01 грн. за порушення грошового зобов`язання, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ані умовами договору, ані положеннями чинного законодавства не визначений конкретний строк повернення авансу за договором підряду, тому Позивачем не доведено прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання з повернення авансу за заявлений у позові період.

Відтак, у частині вимог про стягнення вказаних сум 3 % річних та втрати від інфляції суд відмовляє за недоведеністю заявленого періоду прострочення виконання грошового зобов`язання.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Гриценко Олександра Васильовича (РНОКПП: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСО-Автотехнікс» (; місцезнаходження: 02222, м. Київ, вул. Закревського, 16) 39254 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 46 коп., 12446 (дванадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 20 коп. пені, а також 1451 (одну тисячу чотириста п`ятдесят одну) грн. 25 коп. судового збору.

У іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.