РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2019Справа № 910/3872/19

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"

до акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 3 514 532,89 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - Мастюгін Д.І, за дог. про над. прав. доп.

від відповідача - Оніщук О.В., за дог. про над. прав. доп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" до акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 3 386 034,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 відкрито провадження справі №910/3872/19 за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті поставленого за Договором поставки №ПЗ/П-181708/НЮ від 21.11.2018 товару, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 3 206 700,00 грн. Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 139 844,19 грн, 3 % річних в розмірі 23 457,23 грн, інфляційні втрати в розмірі 16 033,50 грн.

02.07.2019 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення пені, 3 % річних, інфляційних втрат, в якій просив суд стягнути з відповідача 801 675,00 грн - суму основного боргу, в зв`язку зі сплатою відповідачем 2 405 025,00 грн, пеню в розмірі 187 548,01 грн, 31 495,95 грн - 3 % річних, 88 788,93 грн - інфляційні втрати.

Позивачем подано заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 2 405 025,00 грн, в зв`язку з оплатою відповідачем.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач щодо задоволення позову заперечував, вказуючи, що сума заявлених до стягнення 3 % річних, пені, інфляційних втрат є завищеною, зазначив, що затримка в оплаті виникла внаслідок несвоєчасного розрахунку контрагентів відповідача.

Відповідачем долучено докази оплати суми боргу в розмірі 801 675,00 грн.

Відповідачем подано клопотання про зменшення розміру штрафу на 50 %, мотивоване незадовільним фінансовим становищем відповідача, відповідач зазначив, що велика кількість виконавчих проваджень відносно відповідача не дає можливість розрахуватися із позивачем.

Відповідачем подані письмові пояснення, в яких викладено контррозрахунок заявлених позивачем до стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.07.19 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 08.08.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представників сторін в судових дебатах, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОЗАПЧАСТИНА» (постачальник) та акціонерним товариством Українська Залізниця» (покупець) укладено договір поставки № ПЗ/П-181708/НЮ від 21.11.2018 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язується у 2018 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію відповідно до специфікації № 1 (Додаток № 1), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного Договору.

Специфікацією № 1 до Договору 1 визначено, що постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти і оплатити 6 одиниць тракторів МТЗ - 82.1. вартістю 3 206 700,00 грн.

За змістом п. 3.3. Договору загальна сума договору складає 3 206 700,00 гривень, в тому числі ПДВ - 534 450,00 гривень.

Відповідно до п. 4.2. Договору покупець здійснює оплату поставленого товару на підставі виставлених рахунків, протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дня отримання товару при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої у відповідності до вимог чинного законодавства. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками акту приймання-передачі Товару.

Судом встановлено, що позивачем поставлено відповідачу товар, обумовлений Договором на суму 3 206 700, 00 грн, що підтверджується актом приймання-передачі б/н від 27 грудня 2018 року та видатковими накладними №ДМСРк-26993 від 27.12.2018 року на суму 1 603 350,00 гривень, №ДМСРк-27008 від 27.12.2018 року на суму 1 603 350,00.

Позивач виставив рахунки на оплату товару №ДМССчт-37894 від 27.12.2018 року та ДМССчт-37904 від 27.12.2018.

Пункт 6.2.3. Договору передбачає, що покупець зобов`язаний повернути рахунок постачальнику без здійснення оплати в разі ненадання або неналежного оформлення документів, зазначених у п. 4.2 Договору (відсутність печатки, підписів тощо).

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем рахунків на оплату.

Позивачем була здійснена реєстрація податкових накладних, що були оформлені внаслідок поставки товару відповідно до умов Договору, а саме: №16747 від 27.12.2018 року - 11.01.2019 року та №16748 від 27.12.2018 року - 11.01.2019 року, що підтверджується квитанціями, копії яких долучені до матеріалів справи.

З огляду на положення п. 4.2. Договору відповідач повинен був оплатити поставлений позивачем товар не пізніше 28.01.2019.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 3 206 700,00 грн підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків, підписаним та скріпленим печатками сторін.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказів того, що у строк, встановлений Договором, відповідач здійснив оплату поставленого товару матеріали справи не містять, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у даній справі відповідачем сплачено позивачу заборгованість в розмірі 3 206 700,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, в зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 206 700,00 грн підлягають закриттю на підставі п.2 ст.231 ГПК України.

В зв`язку з допущенням порушення грошового зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 187 548,01 грн, 31 495,95 грн - 3 % річних, 88 788,93 грн - інфляційні втрати за період з 29.01.2019 по 25.06.2019.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.7.2.1. Договору у разі порушення строків оплати покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Судом перевірено розрахунок пені, з врахуванням того, що в день здійснення часткової оплати сума боргу зменшується, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені частково в розмірі 186 394, 93 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який построчив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 31 298,27 грн та інфляційних втрат в розмірі 88 788,93 грн (з врахуванням загального індексу інфляції 1.02418545).

Щодо поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу на 50% суд зазначає наступне.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом наведених норм зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе її зменшення.

Тобто, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

При цьому, вирішуючи таке питання суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Таким чином, суд, оцінивши обставини даної справі та мотивування поданого відповідачем клопотання не вбачає правових підставі для його задоволення та зменшення заявленого до стягнення штрафу на 50% від встановленої судом суми, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст.129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 3 206 700,00 грн. - закрити.

3. Стягнути з акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б.5, код ЄДРПОУ - 40075815) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (02088, м. Київ, вул. Першого Травня, б.1-а, код ЄДРПОУ - 30722204) 186 394 (сто вісімдесят шість тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 93 коп - пеню, 31 298 (тридцять одну тисячу двісті дев`яносто вісім) грн. 27 коп - 3% річних, 88 788 (вісімдесят вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 93 коп. - інфляційні втрати, 52 697 (п`ятдесят дві тисячі шістсот дев`яносто сім) грн. 73 коп - витрати по сплаті судового збору.

4. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 13.08.19